## 2026. május 7.

## Eger: A bazilika-főszékesegyház felszentelése
ünnep
(A bazilika-főszékesegyházban: főünnep)

Az egri püspökséget Szent István király alapította Északkelet-Magyarország részére, és már akkor székesegyház is épült Szent János apostol és evangélista tiszteletére. A XII. század végén kezdődött, és a XIII. század elején Katapán püspök idejében fejeződött be annak a háromhajós román székesegyháznak az építése, amelynek maradványai a várban ma is láthatók. (Ide temették el 1204-ben Imre királyt.) A tatárjáráskor a székesegyházat felgyújtották, de 1261-ben újjáépítették, a XV. században pedig gótikus szentéllyel bővítették. A törökök kiűzése után Telekesy István püspök a romokban levő székesegyház helyett újat alapított, és megkezdte a mai főszékesegyház helyén fekvő középkori templom barokk stílusú átépítését, amelyet utóda, Erdődy Gábor püspök fejezett be 1727-ben. Ez az aránylag kis méretű templom nem felelt meg az 1804-ben érseki rangra emelt főegyházmegye kívánalmainak. A mostani, monumentális méretű főszékesegyházat Hild József tervei alapján Pyrker János László velencei pátriárka és egri érsek építtette 1831 és 1836 között, és ő szentelte fel 1837. május 6-án és 7-én Szent János, Szent Mihály és Szűz Mária tiszteletére. A főszékesegyháznak VI. Pál pápa 1970. március 14-én a „kis bazilika” rangot adományozta.

Délután

Istenem, jöjj segítségemre!

Uram, segíts meg engem!

Dicsőség az Atyának. Miképpen. Alleluja.

HIMNUSZ

Ez óra, mely most felragyog,

keresztfa éjét űzi el,

megtörve földi vak homályt,

szelíd fényével földerít.

Ez órán a Feltámadott

minden sír mélyén szunnyadót

új létre keltve, élni hív,

halál hatalmát törve meg.

Hisszük: megújult életünk

immár nem szenved új halált,

a boldog élet örömét

örökre bizton élvezi.

Dicsérünk, Jézus, szüntelen,

ki feltámadtál győztesen,

Atyának, Léleknek veled

most és örökre tisztelet. Ámen.

ZSOLTÁROZÁS

Ant. Alleluja. Alleluja. Alleluja.
119 (118). zsoltár, 17-24
III. (Gimel)

Csak légy jó szolgádhoz, és élni fogok, *

és én igédet megtartom.

Csodáidra nyisd föl szememet, *

hogy törvényeidet csodálhassam!

Csak jövevény vagyok a földön, *

parancsaidat ne rejtsd el tőlem.

Csupán egyetlen vágy emészti lelkemet, *

hogy mindig végzéseidet kövessem.

Csak fenyítsd meg a kevélyeket, *

jaj annak, aki parancsaidtól eltévelyeg.

Csalárdságtól és megvetéstől ments meg, *

rendelkezéseidhez én hű maradok.

Cselt szőhetnek, vádolhatnak a hatalmasok, *

szolgád akkor is törvényeidről elmélkedik.

Csak bizonyságaidban gyönyörködöm, *

és igaz igéd lesz tanácsadóm.

25 (24). zsoltár
Könyörgés bűnbocsánatért és szabadulásért
A remény nem csal meg (Róm 5, 5).
I.

Lelkem hozzád emelem, Uram, *

én Istenem, benned bízom, ne valljak szégyent!

Ne ujjongjon ellenség fölöttem, *

hiszen aki benned bízik, meg nem szégyenül.

Az piruljon, aki megszegi hitét *

minden semmiségért.

Utaidat, Uram, mutasd meg nekem, *

taníts meg ösvényeidre.

Igazságod szerint vezess, taníts engem, †

mivel te vagy az én megmentő Istenem, *

és szüntelen benned bízom.

Irgalmasságodra gondolj, Uram, *

és könyörületedre, mely öröktől való.

Ne emlékezz ifjúkorom bűnére, vétkére! †

Irgalommal gondolj reám, *

mert te jóságos vagy, Uram.

Az Úr igazságos és jóságos, *

ezért a bűnösöket útjára oktatja.

A szelídeket törvénnyel vezeti, *

az alázatosaknak ösvényét tanítja.

Az Úr minden útja irgalom és hűség azoknak, *

akik szövetségét s törvényét megtartják.

Uram, bocsáss meg nekem a te nevedért, *

mert sok vétek terheli lelkemet!

II.

Az istenfélő embert megtanítja az Úr, *

melyik úton járjon.

Mindig jó lesz sora az ilyen embernek, *

és ivadéka örökli a földet.

Az istenfélőket az Úr barátul fogadja, *

szövetségét feltárja előttük.

Szemem mindig az Úrra tekint, *

hiszen ő vonja ki lábam a csapdából.

Tekints rám, és irgalmazz: *

elhagyatott vagyok és nyomorult.

Adj enyhületet szívem gyötrelmének, *

szabadíts ki bajaimból.

Lásd, megaláztak, és szenvedek, *

bocsásd meg hát minden bűnömet!

Nézd ellenségeimet: oly sokan vannak, *

s kegyetlen haraggal gyűlölnek engem.

Oltalmazd lelkemet, ragadj ki a bajból, *

ne érhessen szégyen, hisz reményem te vagy.

Ártatlanság és becsületesség óvjon engem, *

mivel teljességgel rád hagyatkozom.

Szabadítsd meg, Istenem, Izraelt *

minden sanyarúságából.

Ant. Alleluja. Alleluja. Alleluja.

RÖVID OLVASMÁNY

Jer 7, 2b. 4-5a. 7a

Halljátok az Úr szavát, akik beléptek a kapukon, hogy leboruljatok az Úr előtt! Ne bízzatok az ilyen csalóka szavakban: Az Úr temploma, az Úr temploma, az Úr temploma ez! Ha jobbá teszitek utaitokat és szándékaitokat, akkor veletek lakom e szent helyen.

Őt magasztalva lépjetek be az Úr kapuján,

Énekelve vonuljatok hajlékába!

KÖNYÖRGÉS

Könyörögjünk!

Magában a felszentelt templomban:

Istenünk, te megengeded, hogy templomunk felszentelésének napját lelkünk javára évente megünnepeljük, hallgasd meg néped könyörgő szavát. Add, hogy erről a helyről mindig tiszta áldozat szálljon eléd, reánk pedig a megváltás bőséges kegyelme áradjon. Krisztus, a mi Urunk által.

A felszentelt templomon kívül:

Istenünk, te élő kövekből, választottaidból emelsz örök hajlékot fölséges nevednek. Add, hogy Egyházadat bőkezűen töltse el az ajándékozó Szentlélek, és hívő népedből egyre inkább felépüljön a mennyei Jeruzsálem. Krisztus, a mi Urunk által.

Vagy:

Istenünk, te Egyháznak nevezted népedet. Add, hogy az a közösség, amely nevedben egybegyűlt, csak téged szolgáljon, szeressen és kövessen; és vezetéseddel jusson el a megígért mennyei hazába. Krisztus, a mi Urunk által.

Ámen.

A MKPK jóváhagyásával, 2013

© 1999-2026 J. Vidéky