## 2026. május 18.

## Szent I. János pápa és vértanú
tetszés szerinti emléknap

Toscanában született, a római egyház püspöke lett 523-ban. Jusztinosz császárhoz Konstantinápolyba mint Theodorik király követe ment el. Innen hazatérve a király elfogatta, mivel sikertelen követjárása miatt megneheztelt rá. Ravennában börtönbe vetette, ahol 526. május 18-án meghalt.

Olvasmányos imaóra

Istenem, jöjj segítségemre!

Uram, segíts meg engem!

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak és a Szentléleknek.
Miképpen kezdetben, most és mindörökké. Ámen. Alleluja.

HIMNUSZ

Siess, ó boldog vértanú,

köszöntsd győzelmed ünnepét,

ma nyerted véred díjaként

fejed köré a koszorút.

A világ éjéből e nap

bírót, bakót mikor levert,

téged fénylő egekbe vitt,

és Krisztus nyájához sorolt.

Most angyalok közt van helyed,

s fehér ruhában tündökölsz:

tisztára mostad, hős tanú,

véred patakját ontva rá.

Állj mellénk, könyörgő szavad

Krisztus kegyelmét esdje le:

hajoljon hozzánk kegyesen

s oldjon fel vétkeink alól.

Csak kis időre szállj közénk,

Krisztus kegyét terjeszd ki ránk.

A bűntől terhelt szíveket

bocsánat könnyebbítse meg.

Atyát, Fiát s Vigasztaló

Lelkét dicsérjük szüntelen,

ki dicsőséggel koronáz

örökre téged odafenn. Ámen.

ZSOLTÁROZÁS

1. ant. Tündökölve jön a mi Istenünk, és nem hallgat. Alleluja.
50 (49). zsoltár
A helyes vallásosság
Nem azért jöttem, hogy megszüntessem a törvényt, hanem hogy teljessé tegyem (vö. Mt 5, 17).
I.

Megszólal az Úr, az istenek Istene, *

napkelettől napnyugatig szólítja a földet.

A szépséges Sionból ragyogva jelenik meg Isten, *

jön a mi Istenünk, és nem hallgat.

Emésztő tűz lobog színe előtt, *

körülötte szélvihar tombol.

Szólítja onnan felülről az eget és a földet, *

hogy ítéletet tartson népe fölött.

„Gyűjtsétek elém választottaimat, *

akik velem áldozatban szövetségre léptek!”

Igazságosságát hirdetik az egek, *

Isten maga tart ítéletet.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Tündökölve jön a mi Istenünk, és nem hallgat. Alleluja.
2. ant. Ajánld föl Istennek a dicséret áldozatát! Alleluja.
II.

„Halljad, én népem, hadd szóljak, †

Izrael, hadd tanúskodjam ellened: *

Isten, a te Istened én vagyok.

Nem áldozataid miatt dorgállak, *

égőáldozataidat látom szüntelen.

Nem kell nekem házadból a növendékbika, *

sem nyájaidból a kecskebak.

Úgyis enyém az erdő és minden vadja *

és a hegyek ezernyi állata.

Ismerem én az ég minden madarát, *

és enyém, ami csak mozdul a réten.

Ha éhezném, nem szólnék neked, *

mert enyém a földkerekség és ami azt betölti.

Megeszem talán a bikák húsát? *

Vagy a bakok vérét megiszom?

Ajánld föl Istennek a dicséret áldozatát, *

és teljesítsd fogadalmadat a Fölséges előtt.

Hívj segítségül, amikor bajba kerülsz, *

megmentelek akkor, és te áldani fogsz.”

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Ajánld föl Istennek a dicséret áldozatát! Alleluja.
3. ant. Irgalmasságot akarok, és nem áldozatot, istenismeretet inkább, mint égőáldozatokat. Alleluja.
III.

A gonoszhoz pedig így beszél Isten: †

„Törvényeimet mit emlegeted, *

és miért veszed ajkadra szövetségemet?

Hiszen a fegyelmet gyűlölöd, *

és megveted szavaimat.

Hogyha tolvajt látsz, társául szegődöl, *

és szövetkezel a házasságtörővel.

Szádból gonosz beszéd árad, *

nyelved csalárdságot sző.

Leülsz, és máris gyalázod testvéred, *

és mocskolod anyád fiát.

Te így tettél, és én hallgassak? *

Azt véled, hogy hozzád hasonló vagyok?

Pörbe szólítalak most, *

és mindezt számon kérem tőled.

Ti, akik Istenről megfeledkeztek, szálljatok magatokba; *

különben elvesztek, s nincs, aki megmenthet titeket.

Aki a dicséret áldozatát áldozza, az tisztel engem; †

és akinek útja szeplőtelen, annak megadom, *

hogy meglássa Isten üdvösségét.”

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Irgalmasságot akarok, és nem áldozatot, istenismeretet inkább, mint égőáldozatokat. Alleluja.

Szívem és testem, alleluja.

Áhítozik az élő Isten után, alleluja.

ELSŐ OLVASMÁNY

Szent János apostol első leveléből

4, 1-10

Isten előbb szeretett minket

Szeretteim, ne higgyetek minden léleknek, hanem vizsgáljátok meg a lelkeket, hogy Istentől származnak-e, mert sok hamis próféta rontott a világra. Az Istentől származó lelket erről ismeritek fel: minden lélek, amely megvallja, hogy Jézus Krisztus testben jött el, az Istentől van. S minden lélek, amely nem vallja meg Jézust, nem az Istentől való, hanem az antikrisztusé, akiről hallottátok, hogy eljön, és most már a világban is van.

Gyermekeim, ti az Istentől vagytok, és legyőztétek őket, mert nagyobb az, aki bennetek van, mint aki a világban van. Ők a világból valók, ezért a világról beszélnek, és a világ hallgat rájuk. Mi az Istentől vagyunk. Aki ismeri Istent, hallgat ránk. Aki nem ismeri Istent, nem hallgat ránk. Így különböztetjük meg az igazság lelkét és a tévedés lelkét.

Szeretteim, szeressük egymást, mert a szeretet Istentől van, és mindenki, aki szeret, Istentől való, és ismeri Istent. Aki nem szeret, nem ismeri az Istent, mert az Isten szeretet.

Az Isten szeretete abban nyilvánult meg, hogy az Isten elküldte a világba egyszülött Fiát, hogy általa éljünk. A szeretetnek nem az a lényege, hogy mi szeretjük Istent, hanem, hogy ő előbb szeretett minket, és elküldte a Fiát bűneinkért engesztelésül.

VÁLASZOS ÉNEK

Vö. 1 Jn 4, 9; Jn 3, 16

Az Isten szeretete abban nyilvánult meg, hogy az Isten elküldte a világba egyszülött Fiát, * Hogy aki hisz benne, örökké éljen, alleluja.

Úgy szerette Isten a világot, hogy egyszülött Fiát adta oda. * Hogy aki hisz benne, örökké éljen, alleluja.

MÁSODIK OLVASMÁNY

Avilai Szent János áldozópap levelezéséből

(Ep. Ad amicos, 58: Opera omnia, edit. B.A.C. 1, 533-534)

Jézus élete legyen nyilvánvaló bennünk!

Áldott legyen az Isten, Urunk, Jézus Krisztus Atyja, az irgalom Atyja és a minden vigasztalás Istene! Ő megvigasztal minket minden szomorúságunkban, hogy mi is megvigasztalhassuk azokat, akik szomorúak, azt a vigasztalást nyújtva nekik, amelyet ő nyújt nekünk. Amilyen bőven kijut nekünk Krisztus szenvedéseiből, olyan bőven lesz részünk Krisztus révén a vigasztalásban is.

Szent Pál apostol szavai ezek, akit háromszor megbotoztak, ötször megvertek, egyszer megköveztek, félholtan hagytak ott, üldözte mindenfajta ember, nem is egyszer vagy kétszer gyötörték meg kínzásokkal és nyomorgatásokkal, miként maga írja az egyik helyen: Mindig halálra szánnak minket Jézusért, hogy Jézus élete is nyilvánvaló legyen bennünk. Szent Pál mind e nyomorúság közepette nem zúgolódik és panaszkodik Isten ellen, mint a gyenge emberek szoktak; nem is szomorkodik, mint a dicsőségre és élvezetre vágyó emberek teszik; nem is könyörög az Istenhez azért, hogy szabadítsa meg mindezektől, mint akik ezeket nem ismerik még, és ezért nem is akarnak részesedni ezekben; nem is becsüli le ezeket, mint mások, akik ezeket kevésre becsülik. Mindezekben részesülve és minden gyengesége ellenére e gyötrelmek közepette is áldotta Istent, hálát adott az érdemek Osztogatójának, és boldognak tartotta magát, mert szenvedhetett annak a tiszteletére, aki annyi megaláztatást szenvedett el értünk, hogy egyrészt megszabadítson bennünket attól a gyalázattól, amely bűneink miatt nehezedett ránk, másrészt pedig felmagasztaljon és kitüntessen bennünket Isten fogadott gyermekeinek a lelkületével, és megadja a mennyei boldogság zálogát és biztosítékát. Ó, hőn szeretett testvéreim! Nyissa meg hát szemeteket Isten, hogy lássátok, mekkora nagy jutalom származik abból, amit ez a világ megvetendőnek tart, és hogy milyen nagy dicsőséget szerzünk ebben a dicstelenségben, amikor csak Isten dicsőségét keressük. Lássátok meg, hogy milyen nagy dicsőségünkre válik a mostani szorongattatás, és nézzétek, mint tárja ki Isten az ő hívogató, baráti és ölelő karját, hogy átkarolja azokat, akik megsebesültek az érte való küzdelemben, ez sokkal nagyobb édességet biztosít minden evilági méznél. És ha ezt egyszer is megízleljük, még jobban vágyódunk ezek közé az ölelő karok közé, hiszen ki az, aki nem vágyódik az után, aki mindenekfelett szeretetre méltó és kívánatos, kivéve azt, aki még a vágyakozástól is fél? Ha tehát az említett dicsőség tetszik nektek, és szeretnétek azt meglátni és élvezni, akkor jól jegyezzétek meg, hogy nincs biztosabb odavezető út a szenvedésnél. Ez az a kitaposott út, amelyen Krisztus és minden követője járt. Szűk útnak hívja ezt, de biztosan az örök életre vezet. És ő tanítja, hogy ha hozzá akarunk menni, akkor járjunk azon az úton, amelyen ő maga is járt. Ha ugyanis az Isten Fia a meggyaláztatás útján járt, akkor nem illik, hogy az emberek gyermekei a megtiszteltetés útját keressék, mert nem nagyobb a tanítvány mesterénél, sem a szolga uránál. Úgy rendelte Isten, hogy lelkünk semmiben sem találhatja meg a nyugalmát, és ne is keressen más táplálékot e világon, mint az Úr keresztjével vállalt szenvedéseket.

VÁLASZOS ÉNEK

2 Kor 4, 11. 16

Életünkben állandóan ki vagyunk téve a halálnak Jézusért, * Hogy majd Jézus élete is nyilvánvaló legyen testünkön, alleluja.

Bár a külső ember romlásnak indult bennünk, a belső napról napra megújul. * Hogy majd Jézus élete is nyilvánvaló legyen testünkön, alleluja.

KÖNYÖRGÉS

Könyörögjünk!

Istenünk, hűséges lelkek megjutalmazója, te a mai napot Szent I. János pápa vértanúságával szentelted meg. Hallgasd meg néped könyörgését, és add, hogy szent vértanúd érdemét tisztelettel ünnepelve, állhatatos hitét is kövessük. A mi Urunk, Jézus Krisztus, a te Fiad által, aki veled él és uralkodik a Szentlélekkel egységben, Isten mindörökkön-örökké.

Ámen.

Hozzátesszük, legalábbis közös zsolozsmázáskor a felhívást:

Mondjunk áldást az Úrnak!

Istennek legyen hála!

Amikor vasárnap vagy főünnep előtt hosszabb vigíliás ünneplést tartanak, a Téged, Isten, dicsérünk himnusz előtt kerülnek sorra a kantikumok és az evangélium, amint azt a Függelék jelzi.

Ha az Olvasmányos imaórát közvetlenül egy másik imaóra előtt mondják, akkor vehető az utóbbinak a himnusza; az Olvasmányos imaóra végén pedig elmarad a Könyörgés és a Felhívás, az ezt követő imaóra elején pedig a bevezető vers és a Dicsőség az Atyának.

A MKPK jóváhagyásával, 2013

© 1999-2026 J. Vidéky