## 2024. május 11.

## Boldog Salkaházi Sára szűz és vértanú
tetszés szerinti emléknap
(Az Esztergom-Budapesti Főegyházmegyében
és a szlovákiai egyházmegyékben)

Salkaházi Sára 1899. május 11-én született Kassán. 1929-ben Budapesten belépett a Szociális Testvérek Társaságába, ahol fogadalmakkal, teljesen Istennek szentelte életét. Örökfogadalmi mottója: „Alleluia! Ecce ego, mitte me!” Krisztus iránti szenvedélyes szeretete fejeződött ki nagylelkű apostoli buzgóságában. Sokirányú szociális, mozgalmi és írói tevékenységet folytatott. Részt vesz az üldözöttek mentésében a II. világháború idején. 1943-ban tudatosan felajánlotta életét a Társaságért, különösen a gyengékért, betegekért, azon esetre, ha egyházüldözés, a Társaság és a testvérek üldözése következne be. 1944. december 27-én elhurcolták és menekültjeivel együtt a Dunába lőtték.

Reggeli dicséret

Istenem, jöjj segítségemre!

Uram, segíts meg engem!

Dicsőség az Atyának. Miképpen. Alleluja.

HIMNUSZ

Betelt a földnek óhaja,

fölkelt tündöklő napja már,

biztos reménye, Krisztusa,

az élő Isten mennybe száll.

A szerteáradt bűnt s fejét

küzdelmes harcban győzte le,

s dicsőült teste fényeit

Atyjának most mutatja be.

Sugárzó felhőn égbe megy,

hívő szívekben gyújt reményt,

feltárva mennynek ajtaját,

mit elzárt Ádám bűne rég.

Ujjongva örvend ég s a föld,

hogy ő, kit Szűznek méhe szült,

ostor, kereszt kit meggyötört,

ím, Atyja jobbján trónra ült.

Mondjunk most hálás éneket,

hogy üdvünkért így szenvedett,

hogy testünk mennybe felveszi,

s örök hazában ad helyet.

Egy szívvel örvendezzenek

az églakók, a földfiak,

azok, hogy mennybe érkezett,

ezek, hogy egyben itt maradt.

Jézus, dicsőült Istenünk,

emeld hozzád a szíveket,

s Atyáddal együtt küldd nekünk

vigasztaló Szentlelkedet! Ámen.

ZSOLTÁROZÁS

Örömmel töltesz el, Uram, és kezed művei láttán örvendezem, alleluja.
91. zsoltár
A teremtő Isten dicsérete
Dicsőítjük az egyszülött Fiút tettei miatt (Szt. Atanáz).

Jó dolog az Urat áldani, *

énekkel magasztalni nevedet, Fölséges;

már hajnalban hirdetni jóságodat, *

és éjszaka zengeni hűségedet,

tízhúrú lanton és hárfazenével, *

citera mellett énekelve.

Mert örömmel töltenek el alkotásaid, *

kezed művei láttán örvendezem.

Mily nagyszerűek a te műveid, Uram, *

gondolataid mily mélységesek!

Az oktalan ember föl nem fogja, *

és nem érti meg őket az esztelen.

Sarjadhatnak a bűnösök, akár a fű, *

és virágozhatnak a gonosztevők,

sorsuk mégis örökös pusztulás; *

te azonban, Uram, fölséges vagy örökké.

Mert íme, ellenségeid, Uram, †

mert íme, ellenségeid elvesznek, *

és elpusztulnak mind a gonosztevők.

Erőt adsz nekem, bikáéhoz hasonlót, *

és fölkentél színtiszta olajjal.

Szemem ellenségeimre lenéz, *

s a rám törő gonoszok vesztéről hall a fülem.

Virul az igaz, akár a pálma, *

úgy növekszik, mint a Libanon cédrusa.

Az Úr házában van elültetve, *

Istenének csarnokában bont virágot.

Gyümölcsöt érlel öreg korában is, *

termékeny marad, szépen zöldellő.

Hirdeti, hogy igaz az Isten, *

ő a menedékem, nincs benne hamisság.

Örömmel töltesz el, Uram, és kezed művei láttán örvendezem, alleluja.
Én, az Úr ölök, és életre keltek, lesújtok, és gyógyítok, alleluja.
Kantikum – MTörv 32, 1-12
Isten jótéteményei népével
Hányszor akartam egybegyűjteni fiaidat, ahogy a tyúk szárnya alá gyűjti csibéit (Mt 23, 37).

Hallgassátok, egek, szavamat, *

hallja meg a föld is szám igéit!

Tanításom esőként permetezzen, *

szavam úgy szálljon le, mint a harmat,

mint mikor zápor hull a rétre, *

és a sarjadó füvet eső öntözi.

Az Úr nevét hívom segítségül, *

magasztaljátok Istenünket!

Mert tökéletes minden műve, *

és igazságos minden útja.

Hűséges és feddhetetlen az Isten, *

ő maga az igazság és egyenesség!

Vétkeztek ellene, elromlottak, nem fiai már; *

gonosz és elfajzott nemzedék ez.

Ezzel fizetsz most az Úrnak, *

te oktalan, balga nép?

Vajon nem tulajdon Atyád ő neked, *

aki létrehívott, alkotott, és fönntart?

Emlékezz csak a régi időkre, *

vedd sorra az egyes nemzedékeket!

Kérdezd atyádat, és ő megtanít, *

vagy őseidet, ők majd elmondják neked!

Amikor a Mennybenlakó szétválasztotta a népeket, *

amikor különválasztotta Ádám fiait,

és kijelölte a népek határait, *

Izraelt is, fiainak száma szerint:

az Úr osztályrésze lett az ő népe, *

Jákob az ő kimért öröksége.

A pusztában találta meg őt, *

a félelem helyén, a zord magányosság földjén.

Körülvette, és tanítgatta, *

és mint a szeme fényét, úgy őrizte.

Mint fiókáit repülni tanító sasmadár, *

amely fölöttük lebeg,

kitárta szárnyát, őt meg fölemelte, *

és tulajdon vállain vitte.

Vezére az Úr volt egyedül, *

és idegen isten nem volt vele.

Én, az Úr ölök, és életre keltek, lesújtok, és gyógyítok, alleluja.
Dicsőséggel és fénnyel koronáztad Fölkentedet, alleluja.
8. zsoltár
Isten fönsége és az ember méltósága
Mindent lába alá vetett, őt magát meg az egész Egyház fejévé tette (Ef 1, 22).

Uram, mi Urunk, *

a te neved széles e világon mily csodálatos!

Az egeknél fenségesebb *

a te dicsőséged!

Kisdedek és csecsemők ajkán †

zendítesz dicséretet ellenségeiddel szemben, *

hogy elnémíts ellenséget és lázadót.

Szemlélem az eget: ujjaid műve az; *

a holdat és a csillagokat: te alkottad őket.

Ugyan mi az ember, hogy törődsz vele, *

az ember fia, hogy gondod van rá?

Kevéssel tetted kisebbé az angyaloknál, †

dicsőséggel és fénnyel koronáztad, *

fölébe emelted kezed műveinek.

Mindent az ő lába alá vetettél: *

minden juhot, barmot, a mező vadjait,

az ég madarait s a tenger halait, *

amelyek a tenger ösvényeit járják.

Uram, mi Urunk, *

a te neved széles e világon mily csodálatos!

Dicsőséggel és fénnyel koronáztad Fölkentedet, alleluja.

RÖVID OLVASMÁNY

Róm 14, 7-9

Senki közülünk nem él önmagának, és senki nem hal meg önmagának. Míg élünk, Istennek élünk, s ha meghalunk, Istennek halunk meg. Tehát akár élünk, akár meghalunk, az Úréi vagyunk. Krisztus ugyanis azért halt meg és támadt fel, hogy halottnak, élőnek Ura legyen.

RÖVID VÁLASZOS ÉNEK

Feltámadt az Úr a sírból. * Alleluja, alleluja. Feltámadt.

Akit értünk keresztre feszítettek. * Alleluja, alleluja. Dicsőség az Atyának. Feltámadt.

EVANGÉLIUMI KANTIKUM

Benedictus-ant. Bizony, bizony, mondom nektek: Bármit kértek az Atyától a nevemben, megadja nektek, alleluja.

FOHÁSZOK

Dicséret és dicsőség Krisztusnak, aki apostolainak megígérte az eljövendő Szentlélek erejét. Könyörögjünk hozzá:

Küldd el fényedet és igazságodat!

Igazság Igéje, az Atya bölcsessége és fénye, küldd el fényedet és igazságodat,

hogy ma szóban és tettben tanúságot tegyünk rólad testvéreink előtt!

Engedd, hogy mindig azt keressük, és arról gondolkozzunk, ami a Léleké,

hogy ne zuhanjunk a halál karjába, hanem életet és békét nyerjünk!

Gyengeségünkben siessen segítségünkre Szentlelked,

hogy helyesen tudjunk imádkozni!

Tölts el bennünket szeretettel és minden tudással,

hogy egymást figyelmeztetni tudjuk!

Mi Atyánk.

KÖNYÖRGÉS

Mindenható, örök Isten, te Boldog Sára szűz és vértanú neked szentelt életét mártíromsággal koronáztad meg. Kérünk, engedd, hogy hirdethessük a szegényeknek az üdvösséget, a raboknak a szabadulást, a szomorkodóknak az örömet. A mi Urunk, Jézus Krisztus, a te Fiad által, aki veled él és uralkodik a Szentlélekkel egységben, Isten mindörökkön-örökké.

Ámen.

A MKPK jóváhagyásával, 2013

© 1999-2023 J. Vidéky