## 2024. május 14.

## Kedd, húsvéti idő, 7. hét
3. zsoltáros hét

Délelőtt

Istenem, jöjj segítségemre!

Uram, segíts meg engem!

Dicsőség az Atyának. Miképpen. Alleluja.

HIMNUSZ

Ez óra itt a harmadik,

Krisztust kereszttel terhelik:

elménk hívságtól ment legyen,

imádkozzunk most csendesen.

Krisztust fogadja szív, ajak,

s bensőnk romlatlan, ép marad,

tanúskodjék buzgó imánk:

a Lélek méltán száll le ránk.

Ez óra régi gyászt törölt:

az ősbűn átka megtörött;

Krisztus kegyelme itt fakadt,

feltündökölt a virradat.

Dicsérünk, Jézus, szüntelen,

ki feltámadtál győztesen,

Atyának, Léleknek veled

most és örökre tisztelet. Ámen.

ZSOLTÁROZÁS

Ant. Alleluja. Alleluja. Alleluja.
119 (118). zsoltár, 97-104
XIII. (Mem)

Mennyire szeretem törvényeidet, Uram, *

egész nap azon elmélkedem.

Mily bölccsé tett parancsolatod ellenségem ellen is, *

mert az az enyém már örökre.

Minden tanítómnál okosabb lettem, *

mert mindig intelmeidről elmélkedem.

Meghaladja értelmem a vénekét, *

mert parancsaidat megtartom.

Minden gonosz úttól távol tartom lábamat, *

hogy megtarthassam szavadat.

Meghozott ítéleteidtől sosem hajlok el, *

te magad tanítottál rájuk.

Mily édes ínyemnek mindegyik szavad, *

számnak édesebb a méznél.

Mivel parancsaid értelmessé tettek, *

azért gyűlölöm a hazugságnak minden útját.

74 (73). zsoltár
Kesergés a templom pusztulásán
Ne féljetek azoktól, akik megölik a testet! (Mt 10, 28)
I.

Miért vetettél el végleg, Istenünk, *

és legelőd nyája ellen miért lángol haragod?

Emlékezzél meg közösségedről, *

amely kezdettől fogva birtokod.

Gondolj örökségedre, a népre, amelyet megváltottál, *

és Sion hegyére, amely lakóhelyed.

Irányítsd lépteidet az örök romokhoz: *

szentélyedben mindent letarolt az ellenség.

Közösséged helyén ordítoznak, akik gyűlölnek téged, *

és győzelmük jeléül kitűzték zászlóikat.

Olyanok, mint akik magasan villogtatják fejszéjüket *

a sűrű erdőben.

A veretes kapuknak nekiestek, *

és fejszével, baltával ledöntötték.

Szentélyedet lángba borították, *

porig alázták neved hajlékát.

Szívükben azt mondták: †

„Pusztítsuk el egyszerre őket!”, *

és Isten közösségeit földünkön fölégették.

Jeleinket nem láthatjuk, prófétáink nincsenek, *

és nincs közöttünk, aki tudná, mindez meddig tart még.

Istenünk, meddig gyalázhat még az ellenség, *

nem szűnik meg ellenfelünk nevedet gyalázni?

Miért húzod vissza jobbodat, *

miért nézed ezt ölbe tett kézzel?

Mégiscsak Isten a királyunk kezdettől fogva, *

a földön szabadulást csak ő szerez.

II.

Hatalmaddal széthasítottad a tengert, *

a vízi szörnyek fejét összetörted.

A Leviatán fejét is szétzúztad, *

prédául adtad a tenger szörnyeinek.

Te fakasztasz forrást, patakot, *

kiszárítasz bővizű folyókat.

Tied a nappal, és tied az éjszaka, *

a csillagokat és a napot te formáltad.

Te jelölted ki a föld határait, *

a nyár és a tél is a te alkotásod.

Emlékezz arra, †

az ellenség hogyan gyalázta az Urat, *

egy balga nép megvetette nevedet.

Ne add vadak prédájára a benned bízók lelkét, *

és szegényeidről ne feledkezzél el végleg!

Tekints szövetségedre, *

földünk minden zuga tele van az erőszak sátraival.

Ne távozzék szégyennel a megalázott, *

a szegény és szerencsétlen áldja nevedet!

Kelj fel, Istenünk, védd meg ügyedet, †

emlékezz csak a gyalázatokra, *

amelyekkel a balga káromol naphosszat téged.

Ne feledd el ellenségeidnek hangját *

és gyalázóid egyre erősödő zajongását!

Ant. Alleluja. Alleluja. Alleluja.

RÖVID OLVASMÁNY

Vö. ApCsel 4, 11-12

Ő az a kő, amelyet az építők elvetettek, mégis szegletkővé lett. Nincs üdvösség senki másban. Mert nem adatott más név az ég alatt az embereknek, amelyben üdvözülhetnénk.

Valóban feltámadt az Úr, alleluja,

És megjelent Simonnak, alleluja.

Könyörögjünk!

Mindenható, irgalmas Istenünk, add, hogy a hozzánk eljövő Szentlélek bennünk lakjék kegyelmével, és dicsőséges templomává alakítson minket. Krisztus, a mi Urunk által.

Ámen.

A MKPK jóváhagyásával, 2013

© 1999-2023 J. Vidéky