## 2024. május 6.

## Hétfő, húsvéti idő, 6. hét
2. zsoltáros hét

Olvasmányos imaóra

Istenem, jöjj segítségemre!

Uram, segíts meg engem!

Dicsőség az Atyának. Miképpen. Alleluja.

HIMNUSZ

Urunknak áldott napja ez,

szent fényességgel virradó,

világnak átkos vétkeit

kiontott szent vér mossa le.

Eltévedt ember hitre tér,

vakok szemében gyúl a fény;

s hogy irgalmat nyert a lator,

félelmünk immár megszűnik!

Ámulnak mind az angyalok

látván a bűnbánó latort,

ki bízva Krisztushoz kiált,

s menny üdvösségét élvezi.

Csodálandó nagy szent titok:

világnak bűnét elveszi,

s a testben járók vétkeit

eltörli Krisztus teste már.

Mi más lehetne nagyszerűbb?

Bűnt megbocsát az irgalom,

félelmet űz a szeretet,

s új életet hoz a halál.

Maradj örökre, Jézusunk,

fényes húsvéti örömünk,

s kiket kegyelmed újraszült,

oszd meg dicsőséged velünk.

Dicsérünk, Jézus, szüntelen,

ki feltámadtál győztesen,

Atyának, Léleknek veled

most és örökre tisztelet. Ámen.

Vagy Húsvét nyolcada utáni köznapokon tetszés szerint:

Örvendj, ég, messzi csillagok,

tenger, föld, nap, tapsoljatok;

kereszthalálból Mesterünk

feltámadt, s benne élhetünk.

Ím, üdvösségünk visszatért,

Bárányunk ontott drága vért,

a bűnhomályból egymaga

lett létünk bátor hajnala.

Halált végzett ki e halál,

gyógyírra bűn, baj itt talál;

erényeink sértetlenül

ragyognak már győztes jelül.

Reményt ad és új kezdetet

e fénylő megváltói tett;

higgyük: mi is feltámadunk,

s mennyben lesz boldog otthonunk.

Fellelkesítnek szent javak,

buzgó imák ujjongjanak;

Húsvétot ünnepeljük itt,

mely nekünk nyújtja kincseit.

Maradj örökre, Jézusunk,

fényes húsvéti örömünk,

s kiket kegyelmed újraszült,

oszd meg dicsőséged velünk.

Dicsérünk, Jézus, szüntelen,

ki feltámadtál győztesen,

Atyának, Léleknek veled

most és örökre tisztelet. Ámen.

ZSOLTÁROZÁS

1. ant. Fordítsd felém füledet, Uram; ments meg engem! Alleluja.
31 (30). zsoltár, 2-17. 20-25
Üldözött ember bizakodó imádsága
Atyám, kezedbe ajánlom lelkemet (Lk 23, 46).
I.

Te vagy, Uram, én reményem, †

ne hagyj soha szégyent érnem, *

igazságodban szabadíts meg engem!

Fordítsd felém füledet, *

siess, Uram, ments meg engem!

Te légy oltalmazó kősziklám,

és megerősített házam, *

hogy megszabadíts engem!

Erősségem és menedékem valóban te vagy, *

neved miatt vezess és irányíts engem!

Kiszabadítasz a hálóból, amit titkon vetettek nekem, *

mivel te vagy az én erősségem!

Uram, kezedbe ajánlom lelkemet; *

megváltottál engem, hűséges Istenem!

Te utálod a hazug bálványok tisztelőit, *

én azonban az Úrban remélek!

Ujjongok és örvendezem jóságod miatt, *

mert tekintetre méltattad alázatosságomat.

Ismered lelkem gyötrődéseit, †

nem adtál ellenségeim kezébe, *

lábamat tágas helyre állítottad.

Ant. Fordítsd felém füledet, Uram; ments meg engem! Alleluja.
2. ant. Szolgád fölé ragyogtasd fel arcodat, Uram! Alleluja.
II.

Szorongatnak, Uram, könyörülj rajtam, †

szemem a bánattól elhomályosult, *

sorvadozik testem-lelkem.

Életem már elernyed a kíntól, *

sóhajtozásban fogynak el éveim.

Erőm megtört a nyomorúságban, *

csontjaim is sorvadoznak.

Gyalázattá lettem minden ellenségem előtt, †

szomszédaim és ismerőseim félnek tőlem, *

ha meglátnak az utcán, elkerülnek.

Szívükben elfelednek, mintha meghaltam volna, *

olyanná lettem, mint az összetört edény.

Sokak gyalázkodó szavát hallom; *

rettegés vesz körül engem,

mert ezek összefognak ellenem, *

azon tanakodnak, hogy életemet kioltsák.

Én pedig benned remélek, Uram, †

azt mondtam: „Te vagy Istenem, *

kezedben van a sorsom.”

Ragadj ki az ellenség kezéből, *

és azoktól, akik üldöznek engem.

Szolgád fölé ragyogtasd fel arcodat, *

irgalmasságodban szabadíts meg engem!

Ant. Szolgád fölé ragyogtasd fel arcodat, Uram! Alleluja.
3. ant. Legyen áldott az Úr, aki csodás szeretettel megvéd! Alleluja.
III.

Mily nagy a te jóságod, Uram, *

amelyet a téged félőknek tartogatsz,

amelyet azoknak készítettél, akik benned bíznak, *

minden ember szeme láttára.

Arcod védő árnyékában rejted el őket *

az emberek zaklatása elől.

Sátradban adsz nekik biztos helyet, *

a gonosz nyelvektől távol.

Legyen áldott az Úr, *

aki csodás szeretettel véd meg erős városában.

Én pedig ijedtemben már azt mondtam: *

„Szemed elől elvetettél engem!”

De te meghallgattad könyörgő szavamat, *

amikor hozzád kiáltottam.

Szeressétek az Urat, ti, összes szentjei, †

a hűségeseket megvédi az Úr, *

de bőven megfizet a gőgösöknek.

Legyetek bátrak, és erősödjék szívetek, *

mind, akik az Úrban reménykedtek.

Ant. Legyen áldott az Úr, aki csodás szeretettel megvéd! Alleluja.

Szívem és testem. Alleluja.

Áhítozik az élő Isten után. Alleluja.

ELSŐ OLVASMÁNY

Szent János apostol első leveléből

2, 1-11

Az új parancs

Gyermekeim! Ezeket azért írom, hogy ne kövessetek el bűnt. De ha valaki bűnbe esik, van szószólónk az Atyánál: Jézus Krisztus, az Igaz. Ő az engesztelő áldozat bűneinkért, nemcsak a mieinkért, hanem az egész világ bűneiért is.

Abból tudjuk meg, hogy megismertük, ha megtartjuk a parancsait. Aki azt mondja: „ismerem", de a parancsait nem tartja meg, az hazudik, és nincs meg benne az igazság. De aki megtartja tanítását, abban az Isten szeretete valóban tökéletes. Innen tudjuk meg, hogy benne vagyunk. Aki azt állítja, hogy benne él, annak úgy kell élnie, ahogyan ő élt.

Szeretteim, nem új parancsról írok nektek, hanem a régi parancsról, amely kezdettől kötelez benneteket. A régi parancs az a tanítás, amelyet hallottatok. Másfelől mégis új parancsról írok nektek. Ez benne és bennetek vált hitelessé, hiszen már oszladozik a sötétség, és világít az igazi világosság. Aki azt állítja, hogy a világosságban él, de gyűlöli testvérét, az még mindig a sötétségben jár. Aki szereti testvérét, már eljutott a világosságra, s nem szolgál botrányul másoknak. Aki azonban gyűlöli testvérét, az sötétségben van, a sötétségben jár, és nem tudja, hová megy, mert a sötétségben elvesztette szeme világát.

VÁLASZOS ÉNEK

Jn 13, 34; 1 Jn 2, 10. 3

Új parancsot adok nektek: szeressétek egymást, amint én szerettelek benneteket. * Aki szereti testvérét, már eljutott a világosságra, alleluja.

Abból tudjuk meg, hogy megismertük Krisztust, ha megtartjuk parancsait. * Aki szereti testvérét, már eljutott a világosságra, alleluja.

MÁSODIK OLVASMÁNY

Alexandriai Didymusnak „A Szentháromság” című értekezéséből

(Lib. 2, 12: PG 39, 667-674)

A Szentlélek megújít bennünket a keresztségben

A Szentlélek mint Isten, az Atyával és Fiúval együtt megújít bennünket a keresztségben; elbukott állapotunkból visszahelyez bennünket eredeti szépségünk állapotába, és betölt kegyelmével olyannyira, hogy a nemkívánatos dologra már ne is legyünk kaphatók; és megszabadít a bűntől és a haláltól. A földi emberből – tudniillik a porból és hamuból – lelki emberré, az isteni dicsőség részeseivé, Istenünk és Atyánk gyermekeivé és örököseivé, Fia képmásához hasonlókká, és az ő társörököseivé tesz minket. Az ő testvéreivé leszünk, és vele együtt fogunk majd megdicsőülni, s vele együtt fogunk majd uralkodni. A föld helyett újra az eget fogja nekünk ajándékozni, s bőkezűen nekünk adja a paradicsom javait, és az angyaloknál is tiszteletre méltóbbá tesz bennünket, és a keresztelőkút isteni vízárjával kioltja a pokol olthatatlan lángját.

Az embernek ugyanis két születése van: az egyik az emberi testből, a másik Isten Szentlelkéből. Mindkettőről bőven tárgyalnak a hittudósok. Én elfogadom mind a kettőről szóló tanítást.

Szent János írja: Akik befogadták, azoknak hatalmat adott, hogy Isten gyermekei legyenek, azoknak, akik hisznek benne, akik nem a vérnek vagy a testnek a vágyából, s nem is a férfi akaratából, hanem Istenből születtek.

Azok – úgymond –, akik Krisztusban hittek, hatalmat kaptak, hogy Isten gyermekei, vagyis a Szentlélek gyermekei legyenek, hogy Istennel rokonságban legyenek. Maga Krisztus mutatta meg világosan, hogy ez az új életet adó Isten a Szentlélek, hiszen így mondja: Bizony, bizony, mondom neked: aki nem vízből és Szentlélekből születik, az nem megy be az Isten országába.

Szemmel láthatóan ugyan a keresztelőkút szüli újjá látható testünket a papok szolgálatával. Lelkileg azonban a testet is és a lelket is az angyalok szolgálatával maga meg az összes szellemi lény számára is láthatatlan Isten Lelke kereszteli meg, és szüli új teremtménnyé.

Ugyanis e szavakat: vízzel és Szentlélekkel, maga Keresztelő Szent János is történetileg és értelemszerűen is Krisztusra érti: Ő Szentlélekkel és tűzzel fog benneteket megkeresztelni. Mivel pedig az emberi test agyagból való, rászorul arra, hogy előbb megtisztuljon a vízben, azután pedig arra, hogy a Lélek tüze megerősítse és tökéletesítse (Isten ugyanis emésztő tűz), így rászorul az ember a Szentlélekre, hogy ő tökéletesítse és megújítsa; a Lélek tüze ugyanis tud öntözni is, a Lélek vize pedig tud újra feléleszteni is.

VÁLASZOS ÉNEK

Iz 44, 3. 4; Vö. Jn 4, 14

Elárasztom vízzel a tikkadt mezőt, és bővizű patakokkal a kiaszott földet; kiárasztom Lelkemet. * És úgy sarjadzanak majd, mint a fűzfák a vízfolyások mellett, alleluja.

Örök életre szökellő vízforrás lesz. * És úgy sarjadzanak majd, mint a fűzfák a vízfolyások mellett, alleluja.

KÖNYÖRGÉS

Könyörögjünk!

Irgalmas Istenünk, rendelésed szerint megüljük Húsvét szent ünnepét. Add, hogy gyümölcsöző erejét mindenkor érezzük. A mi Urunk, Jézus Krisztus, a te Fiad által, aki veled él és uralkodik a Szentlélekkel egységben, Isten mindörökkön-örökké.

Ámen.

A MKPK jóváhagyásával, 2013

© 1999-2023 J. Vidéky