## 2024. május 8.

## Szerda, húsvéti idő, 6. hét
2. zsoltáros hét

Reggeli dicséret

Istenem, jöjj segítségemre!

Uram, segíts meg engem!

Dicsőség az Atyának. Miképpen. Alleluja.

HIMNUSZ

Rózsálló hajnalfény ragyog,

zeng már az égi háladal,

örömben ujjong a világ,

panaszt üvölt a kárhozat,

midőn az égi nagy Király

halál hatalmát megtöri,

s lábbal tiporva poklokat

feloldja foglyok láncait.

Sírját nehéz kő zárta el,

őrzötte zsoldos őrsereg,

de fölkelt fényesen, s ragyog

a gyász fölött győzelmesen.

Az alvilági sóhajok

s fájdalmak oldódnak tehát,

mert fényes angyal hirdeti,

hogy Krisztus immár nem halott.

Maradj örökre, Jézusunk,

fényes húsvéti örömünk,

s kiket kegyelmed újraszült,

oszd meg dicsőséged velünk.

Dicsérünk, Jézus, szüntelen,

ki feltámadtál győztesen,

Atyának, Léleknek veled

most és örökre tisztelet. Ámen.

Vagy Húsvét nyolcada utáni köznapokon tetszés szerint:

Az új Sionnak kórusa

fogjon csodás új dalba ma,

és bölcs örömben ülje meg

a szent húsvéti ünnepet.

Mint hős oroszlán, Krisztusunk

fölkel, s a sárkány porba hull.

Szavára mind, ki rég halott,

bűnből életre támadott.

Mit zsákmányként az alvilág

elnyelt, ma mindent visszaád,

a rabsereg már ott halad

Krisztust követve: mind szabad.

Győzött az Úr nagy fényesen,

ragyogva hódít szélesen,

és egybefoglal két hazát:

eget, földet, s lesz egy család.

Énekkel most a nagy Királyt

kérlelje mind a nagy világ,

trónjához minket felvegyen,

örök fényével töltsön el.

Maradj örökre, Jézusunk,

fényes húsvéti örömünk,

s kiket kegyelmed újraszült,

oszd meg dicsőséged velünk.

Dicsérünk, Jézus, szüntelen,

ki feltámadtál győztesen,

Atyának, Léleknek veled

most és örökre tisztelet. Ámen.

ZSOLTÁROZÁS

Megláttak téged a vizek, Istenem; átvezetted a tengeren népedet, alleluja.
77 (76). zsoltár
Emlékezés az Úr nagy tetteire
Mindenfelől szorongatnak, de össze nem zúznak (2 Kor 4, 8).

Hangos szóval az Úrhoz kiáltok, *

Istenhez kiáltok, és ő figyel reám.

Keresem az Urat a szorongatás napján, †

egész éjjel felé tárom kezemet, *

és el nem lankadok.

Lelkem nem tud megvigasztalódni; †

Istenre gondolok, és sóhajtozom, *

róla elmélkedem, és elcsügged a lelkem.

Te tartod ébren szempilláimat, *

zavart vagyok, szólni sem tudok.

Emlékezem a régi napokról, *

gondolkodom a rég letűnt esztendőkről.

Egész éjjel elmélkedik szívem, *

kutatok, és fürkészi a lelkem:

Vajon mindörökre eltaszít az Úr, *

sosem lesz már megbékéltebb?

Vagy szeretete végleg elfogyott, *

és ígérete nem valósul meg soha?

Könyörülni is elfelejt talán az Isten, *

és haragjában irgalmasságát szívébe zárja?

És azt mondtam: „Onnét van sajgó sebem, *

hogy az Úr keze most másként érint!”

Emlékezem az Úr nagy tetteiről, *

emlékezem kezdettől adott csodáiról.

Minden művedről elmélkedem, *

nagyszerű tetteidről gondolkodom.

Isten, szent a te utad, *

ki olyan nagy isten, mint a mi Istenünk?

Te vagy az Isten, aki csodákat tehet, *

megismertetted hatalmadat a népek között.

Erős karral megváltottad népedet, *

Jákob és József fiait.

Megláttak téged a vizek, Istenem, †

megláttak a vizek, és megremegtek, *

a mély vizek megrendültek.

A felhők ontották a vizet, †

a fellegek mennydörögtek, *

mert tüzes nyilaid cikáztak.

Mennydörgésed harci szekérként dübörgött, †

villámaid bevillogták a földkerekséget, *

megingott és megreszketett a föld.

Utad a tengeren át vezetett, ösvényed a nagy vizeken, *

de lábad nyomát nem láthatta senki.

Népedet, mint nyájat, úgy vezetted *

Mózes és Áron kezével.

Megláttak téged a vizek, Istenem; átvezetted a tengeren népedet, alleluja.
Az Úr adja a halált, és ő adja az életet, alleluja.
Kantikum – 1 Sám 2, 1-10
Az alázatosak örvendezése Istenben
Hatalmasokat ledöntött a trónról, és alázatosakat felmagasztalt, éhezőket minden jóval betöltött (Lk 1, 52-53).

Szívem ujjong az Úrban, *

erővel tölt el Istenem.

Ellenségeimmel szemben szám tágasra nyílhat, *

mert örömmel tölt el segítséged.

Nincs olyan szent senki, mint az Úr, †

nincs senki más rajtad kívül, *

nincs senki olyan erős, mint a mi Istenünk.

Ne beszéljetek annyit gőgösen, *

és ne büszkélkedjetek.

Ne hagyja el szátokat kérkedő szó, †

az Úr a mindentudás Istene, *

ő méri le tetteinket.

A hatalmasok íja eltörött, *

de a gyengéket erő övezi.

Aki jóllakott volt, elszegődik egy falat kenyérért, *

de akik éheztek, már jóllakhatnak.

Aki gyermektelen volt, az hétszeresen anya lesz, *

a sokgyermekes anya meg elhervad.

Az Úr adja a halált, és ő adja az életet, *

alvilágra ő küld, és ő hoz fel onnan.

Az Úr ad szegénységet, és ő ad gazdagságot, *

ő az, aki megaláz és felmagasztal.

A szűkölködőt ő emeli fel a porból, *

és a sárból kihozza a nyomorultat.

Az előkelők sorába ülteti, *

hogy övé legyen a dicsőség széke.

Mert az Úré a föld minden oszlopa, *

azokra helyezte a földkerekséget.

Szentjeinek lábát biztos úton vezeti, †

a gonoszok elvesznek a sötétségben, *

mert az ember nem győzhet a maga erejéből.

Az Úr megfélemlíti ellenségeit, *

az égből rájuk mennydörög.

Az Úr megítéli a föld határait, †

királyának ő ad hatalmat, *

és Fölkentjének homlokát fölemeli!

Az Úr adja a halált, és ő adja az életet, alleluja.
Fényesség virrad az igazra, s az igaz szívűre vigasság, alleluja.
97 (96). zsoltár
Isten dicsőségesen ítélkezik
Ez a zsoltár a világ megváltását jelzi, és minden nép hitét Istenben (Szt. Atanáz).

Király az Úr, ujjongjon a föld, *

és örvendjen minden sziget!

Sötét felhő lebegi őt körül, *

trónját igazság és jog tartja szilárdan.

Tűz jár színe előtt, *

és elemészti minden ellenségét.

Villámai bevilágítják a földkerekséget, *

látja a föld, és beléremeg.

Viaszként szétfolynak a hegyek az Úr előtt, *

az egész föld Urának színe előtt.

Igazságosságát hirdetik az egek, *

és nagy fölségét meglátják a népek.

Megszégyenülnek mind a bálványimádók, †

akik faragott képeikkel dicsekszenek; *

eléje borulnak mind a bálványistenek.

Hallja ezt, és örvendez Sion, †

Júda városai vigadoznak *

a te ítéleted miatt, Uram.

Mert magasságos Úr vagy te a világ fölött, *

minden más istennél fölségesebb.

Akik az Urat szeretitek, gyűlöljétek a rosszat! †

Az Úr megoltalmazza hívei lelkét, *

a gonoszok kezéből kimenti őket.

Fényesség virrad az igazra, *

és öröm a tiszta szívűekre.

Örvendjetek, igazak, az Úrban, *

és áldjátok szentséges nevét!

Fényesség virrad az igazra, s az igaz szívűre vigasság, alleluja.

RÖVID OLVASMÁNY

Róm 6, 8-11

Ha Krisztussal meghaltunk, hisszük, hogy vele együtt élünk is. Tudjuk, hogy Krisztus feltámadt a halálból, többé nem hal meg, a halál nem lesz többé úrrá rajta. Halálával egyszer s mindenkorra meghalt a bűnnek, élve azonban Istennek él. Ezért tekintsétek magatokat is úgy, hogy meghaltatok a bűnnek, de éltek az Istennek Urunkban, Jézus Krisztusban.

RÖVID VÁLASZOS ÉNEK

Feltámadt az Úr a sírból. * Alleluja, alleluja. Feltámadt.

Akit értünk keresztre feszítettek. * Alleluja, alleluja. Dicsőség az Atyának. Feltámadt.

EVANGÉLIUMI KANTIKUM

Benedictus-ant. Még sok mondanivalóm volna, de nem vagytok hozzá elég erősek. Hanem amikor eljön az Igazság Lelke, ő majd elvezet benneteket a teljes igazságra. Alleluja.

FOHÁSZOK

Irányítsuk kéréseinket Istenhez, aki megmutatta az apostoloknak a feltámadt Krisztust, és kérjük:

Istenünk, dicsőíts meg minket Krisztus dicsőségével!

Istenünk, világosság Atyja, ma hálatelt szívvel magasztalunk téged, mert meghívtál bennünket csodálatos világosságodra,

hogy elnyerjük irgalmadat!

A törekvéseket, amelyekkel az emberi család igyekszik saját életét emberségesebbé tenni,

a Szentlélek erejével tisztítsd meg és tedd eredményessé!

Segíts oly mértékben az emberiség szolgálatára lennünk,

hogy az egész emberi nem neked tetsző áldozattá legyen!

Most, amikor már ránk köszöntött a nappali világosság, fogadj be minket irgalmadba,

hogy egész nap örvendezve mondjunk neked dicséretet!

Mi Atyánk.

KÖNYÖRGÉS

Urunk, Istenünk, hallgass meg minket, akik Fiad feltámadásának szent titkát ünnepeljük. Engedd, hogy amikor újra eljön, összes szenteddel együtt örömmel köszönthessük őt. A mi Urunk, Jézus Krisztus, a te Fiad által, aki veled él és uralkodik a Szentlélekkel egységben, Isten mindörökkön-örökké.

Ámen.

A MKPK jóváhagyásával, 2013

© 1999-2023 J. Vidéky