## 2024. december 10.

## A loretói Boldogságos Szűz Mária
tetszés szerinti emléknap

A Szent Ház – amelyről egy 1465-ben írt krónika elbeszéléséből tudjuk, hogy 1294. december 9–ről 10-re virradó éjszaka került arra a hegyre, amelyen ma is áll – a kiindulópontja a loretói szentélyben megmutatkozó Mária-tiszteletnek; továbbá a megtestesülés misztériumának és a Szent Család evangéliumi erényeinek emléke. Sok pápa részesítette apostoli gondoskodásában a loretói Szűz szentélyét, akit XV. Benedek pápa a repülőgépen utazók védőszentjévé nyilvánított. A loretói litánia pedig az egész Egyházban elterjedt.

Olvasmányos imaóra

Istenem, jöjj segítségemre!

Uram, segíts meg engem!

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak és a Szentléleknek.
Miképpen kezdetben, most és mindörökké. Ámen. Alleluja.

HIMNUSZ

Akit föld, tenger és egek

imádva, áldva zengenek:

a hármas mindenség Urát

Mária méhe fogja át.

Kit mindenek, a hold s a nap

örök Uruknak vallanak,

a Szentlélekkel áthatott

leány testében nyugodott.

Áldott vagy, boldog Szűzanya!

Mindennek teremtő Ura,

bár tenyerén a nagyvilág,

szent méhed rejtekébe szállt.

Míg égi követ érkezik,

a Lélek megtermékenyít,

s kit minden nép áhítva várt,

közénk bensődből árad át.

Jézus, magasztal énekünk,

kit tiszta Szentszűz szült nekünk,

Atyáddal és a Lelkeddel is

örökre áld dicséretünk. Ámen.

ZSOLTÁROZÁS

1. ant. Bízd sorsod az Úrra, és ő gondoskodik rólad.
37 (36). zsoltár
A gonoszok és a jók sorsa
Boldogok a szelídek, mert övék lesz a föld (Mt 5, 5).
I.

Ne bosszankodj a bűnösökre, *

és ne háborogj a gonosztevők miatt,

mert mint a fű, hamar elhervadnak, *

és elszáradnak, mint a zöldellő növény.

Bizakodj az Úrban, és jót cselekedj, *

akkor megmaradsz földeden, és biztonságban élhetsz.

Örömödet az Úrban keresd, *

ő majd teljesíti szíved vágyait.

Bízd sorsod az Úrra, benne remélj, *

és ő gondoskodik rólad.

Napfényre hozza igazságodat, *

és igaz ügyed ragyog, mint a déli napsugár.

Légy csendben, és várj az Úrra, †

ne irigykedj arra, akinek jól megy a sora, *

noha álnokságon jártatja eszét.

Sose bosszankodj, és ne mérgelődj, *

ne is irigykedj, mert az rosszra visz.

A gonosztevők sorsa pusztulás, *

ám azoké lesz a föld, akik az Úrban bíznak.

Egy kis idő, és már nem is lesz a bűnös, *

keresve sem találod helyét.

Ám a szelídek öröklik a földet, *

és élvezik majd a béke áldásait.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Bízd sorsod az Úrra, és ő gondoskodik rólad.
2. ant. Hagyd el a rosszat, s tedd a jót; az igazat pártolja az Úr!
II.

Az igaz kárára cselt sző a gonosz, *

és ellene vicsorgatja fogát.

Az Úr azonban kineveti őt, *

mert látja, hogy eljön rá a bűnhődés napja.

Kardot rántanak a gonoszok, *

íjat is feszítenek,

hogy elejtsék a szegényt és a nyomorultat, *

hogy megöljék azokat, akik szentül élnek.

De kardjuk saját szívüket járja át, *

és összetörnek íjaik.

Jobb az igaz ember szűkös birtoka, *

mint a gonosz bővelkedése,

mert szertefoszlik a bűnös hatalma, *

de az igazat pártolja az Úr.

Ismeri az Úr az ártatlanok sorsát: *

örökségük megmarad örökre.

Nem szégyenülnek meg balsors idején, *

s van eledelük ínséges időben.

Mert elvesznek a bűnösök, †

az Úr ellenségei elhullanak, mint a mezők dísze, *

füstként enyésznek el.

Kölcsönt kér a gonosz, de nem adja vissza; *

ám az igaz jó szívvel osztogat.

Mert azoké a föld, akiket Isten megáld, *

s akiket megátkoz, elpusztulnak.

A jámbor ember lépteit az Úr vezérli, *

életútjában kedvét találja.

Még ha elesik is, akkor sem éri baj, *

hiszen az Úr fogja kezét.

Ifjú voltam, s az idő eljárt fölöttem, †

elhagyatott igazat mégsem láttam soha, *

még ivadéka sem jutott koldusbotra.

Mindenkor jószívű, és kölcsönt adni kész, *

áldott lesz ezért sarjadéka is.

Hagyd el a rosszat, s tedd a jót, *

és megmaradsz örökkön-örökké,

mert kedveli az Úr az igazságot, *

és nem hagyja cserben híveit.

A gonoszok elvesznek örökre, *

a bűnösök sarjai semmivé válnak,

ám az igazak öröklik a földet, *

és mindörökké lakni fogják.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Hagyd el a rosszat, s tedd a jót; az igazat pártolja az Úr!
3. ant. Az Úrban remélj, és útjára vigyázz!
III.

Az igaz szája bölcsességet szól, *

és nyelve igazságot beszél.

Isten törvénye él a szívében, *

nem is tétováznak soha léptei.

A hívőre leselkedik a gonosz, *

és arra tör, hogy elvegye életét.

Az Úr azonban nem adja kezére, *

s nem ítéli el, ha majd ítélőszéke elé kerül.

Bízzál az Úrban, s maradj meg az ő útján, †

melléd áll akkor, és a földet elnyered, *

s meglátod a bűnösök vesztét.

Láttam én már gőgös, gonosz embert, *

mint viruló cédrus, fenn hordta fejét.

Térültem-fordultam, és már sehol sem volt, *

kerestem, de helyét sem találtam.

Nézd az ártatlant, figyeld az igazat: *

a békés embernek marad ivadéka.

Ám a gonoszok hamar kipusztulnak, *

megsemmisül a bűnös nemzedék.

Az igazak üdve az Úrtól való, *

az Úr oltalmazza őket szenvedés idején.

Segítségük ő és szabadítójuk, †

a bűnösök közül kiragadja, s megmenti őket, *

mivel reményüket őbelé vetették.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Az Úrban remélj, és útjára vigyázz!

A pusztában kiáltónak szava: Készítsétek az Úr útját,

Egyengessétek Istenünk ösvényét!

ELSŐ OLVASMÁNY

Izajás próféta könyvéből

24, 19 – 25, 5

Isten országa. Hálaadó imádság

Azon a napon recseg-ropog és megreped a föld, meghasad és megrendül a föld. Inog a föld, mint a részeg, s leng, mint a hevenyészett kunyhó. Úgy ránehezedik gonoszsága, hogy elesik, s többé már nem kel föl.

Azon a napon majd meglátogatja az Úr az ég seregét fenn a magasban, és a föld királyait lenn a földön. Összegyűjti őket, mint foglyokat egy veremben, bebörtönzi, s hosszú idő múltán megbünteti őket. Akkor elpirul a hold, a nap megszégyenül, mert a Seregek Ura trónjára lép a Sion hegyén, Jeruzsálemben, és felragyog dicsősége véneinek színe előtt.

Uram, te vagy az én Istenem, magasztallak, és áldom nevedet. Mert csodálatos dolgokat vittél végbe, rég eltervezett, hitelt érdemlő és igaz dolgokat. Mert romhalmazzá tetted a várost, rommá a megerősített várat. A kevélyek palotája nem város többé, föl sem építik többé soha.

Ezért erős népek áldanak, s a hatalmas nemzetek városai félik a neved. Menedéke lettél a szegénynek, szorongatottságában vára a szűkölködőnek; menedéke a viharban, árnyéka a forróságban; mert az erőszakosak úgy tomboltak, mint a vihar. Mint a forróságot a sivatagos földön, úgy törted le a kevélyek tombolását; és mint a hőséget az árnyékos felhő, elnémítottad az elnyomók diadalénekét.

VÁLASZOS ÉNEK

Iz 25, 1. 4

Uram, te vagy az én Istenem, magasztallak, és áldom nevedet, * Mert csodálatos dolgokat vittél végbe.

Menedéke lettél a szegénynek, szorongatottságában vára a szűkölködőnek. * Mert csodálatos dolgokat vittél végbe.

MÁSODIK OLVASMÁNY

Szent II. János Pál pápának a Loretói Szent Ház szentélye fennállásának 700. évfordulójára írt leveléből

(Lettera a Mons. P. Macchi, 15 agosto 1993: Insegnamenti di Giovanni Paolo II, XVI/2, 526-537)

Mária a Megtestesülés fizikai és lelki helye

A Loretó-i Szent Ház nem pusztán csak egy „relikvia”, hanem egy konkrét és értékes „ikon”. Nem valamely elvont igazság „ikonja”, hanem egy eseménynek, egy titoknak: az Ige Megtestesülésének.

A Megtestesülés, amelyre emlékeznek e szent falak között, egy csapásra visszanyeri eredeti bibliai jelentését. Nem egy egyszerű tanításról van szó az isteni és emberi egyesüléséről, hanem sokkal inkább egy olyan eseményről, mely az idő és a tér egy meghatározott pontján ment végbe, ahogyan azt csodálatosan megvilágítják az apostol szavai: „Amikor elérkezett az idők teljessége, Isten elküldte Fiát, aki asszonytól született”.

Mária az Asszony, ő, hogy úgy mondjuk, a fizikai és lelki „hely” egyszerre, akiben létrejött a Megtestesülés. De a Ház is, amelyben élt, kézzel fogható emlékeztetőt jelent erre a konkrét dologra.

A názáreti rejtett életre való emlékezés nagyon is konkrét kérdéseket vet fel, olyanokat, melyeknek köze van minden ember tapasztalataihoz. Feléleszti a család szentsége iránti érzéket, s egy csapásra a világ elé tárja azokat az értékeket, melyeket ma ugyancsak hanyagolnak, mint például a hűséget, az élet tiszteletét, a gyermeknevelést, az imádságot. Mindezeket a keresztény családok újra felfedezhetik a Szent Ház falai között, mely a „család-egyház” első példája volt a történelemben.

A Szent Ház ezzel egyidőben emlékeztet a megszentelt élet és az Isten Országáért vállalt szüzesség hivatásának nagyszerűségére, melyek itt találnak dicsőséges kezdetükre Máriának, a Szűznek és Anyának személyében

A fiataloknak pedig, akik hatalmas tömegben zarándokolnak az Anya Házához, szeretném megismételni azokat a szavakat, melyeket más alkalommal már elmondtam számukra: „Haladjatok Mária felé, járjátok utatokat Máriával… találjon visszhangra szívetekben az ő legyenje”. A fiatalok legyenek képesek megújítani, a Názáreti Ház tanításainak fényében elköteleződésüket a katolikus nép iránt, hogy visszavihessék Krisztust a szívekbe, a családokba, a kultúrába és a társadalomba.

A mi időnkben zajlik az az igaz küzdelem, hogy a nők megkaphassák az őket megillető helyet az Egyházban, és a társadalom ebben a vonatkozásban is találhat itt egy elmélyítésre érdemes gondolatot. Azon tény révén, hogy „Isten elküldte Fiát, aki asszonytól született”, minden egyes nő felemeltetett Máriában, mégpedig olyan méltóságra, amelynél nagyobbat elképzelni sem lehet.

Ezen kívül semmiféle elméleti megfontolás sem tudná annál az egyszerű ténynél jobban felmagasztalni az emberi munka méltóságát, minthogy az Isten Fia dolgozott Názáretben és azt akarta, hogy „az ács fiának nevezzék”.

Végül, hogyan ne emelnénk ki a „szegények választását” ami a Zsinaton történt és azt követően folyamatosan erősödött? A Szent Ház egyszerű és alázatos falai látványosan emlékeztetnek bennünket arra, hogy Isten maga kezdte ezt el, Máriát választva, akiről oly szépen mondja az egyik zsinati szöveg: „Ő az, aki kiemelkedik az alázatosak és az Úr szegényei közül, kik bizalommal tőle remélik és kapják meg az üdvösséget.”

Megmaradva a szegénység és a szenvedés témakörénél, kitüntető helyet kaptak a szentély történelmében a betegek. Ők zarándokoltak elsőként a Szent Házhoz és vitték el aztán hírét a népek közé. Hol találhattak volna bárhol a világon jobb fogadtatásra, mint annak a házában, akiről épp a loretói litánia hirdeti, hogy a „betegek gyógyítója” és a „szomorúak vigasztalója”?

„Legyen Loreto szentélye – ahogy azt XXIII János pápa mondta – nyitott ablak a világra, felelevenítője azoknak a hangoknak, melyek hirdetik a lelkek, a család és a népek megszentelődését.”

VÁLASZOS ÉNEK

Jn 12, 3

Valóban áldott vagy te az asszonyok között, mert benned ütötte fel Isten sátorát. * A nemzetek sokaságát szenteled az Úrnak.

Mert akit befogadni kicsi az ég, azt te méhedben hordoztad. * A nemzetek sokaságát szenteled az Úrnak.

KÖNYÖRGÉS

Könyörögjünk!

Istenünk, te az ősatyáknak tett ígéretet beteljesítve a Boldogságos Szűz Máriát választottad ki, hogy Üdvözítőnk Anyja legyen. Engedd, kérünk, annak példáját követnünk, kinek alázatossága tetszésre lelt nálad, és kinek engedelmessége gyümölcsöző számunkra. A mi Urunk, Jézus Krisztus, a te Fiad által, aki veled él és uralkodik a Szentlélekkel egységben, Isten mindörökkön-örökké.

Ámen.

Hozzátesszük, legalábbis közös zsolozsmázáskor a felhívást:

Mondjunk áldást az Úrnak!

Istennek legyen hála!

Amikor vasárnap vagy főünnep előtt hosszabb vigíliás ünneplést tartanak, a Téged, Isten, dicsérünk himnusz előtt kerülnek sorra a kantikumok és az evangélium, amint azt a Függelék jelzi.

Ha az Olvasmányos imaórát közvetlenül egy másik imaóra előtt mondják, akkor vehető az utóbbinak a himnusza; az Olvasmányos imaóra végén pedig elmarad a Könyörgés és a Felhívás, az ezt követő imaóra elején pedig a bevezető vers és a Dicsőség az Atyának.

A MKPK jóváhagyásával, 2013

© 1999-2023 J. Vidéky