## 2024. július 11.

## Szent Benedek apát,
Európa fővédőszentje
ünnep
(A Pannonhalmi Területi Főapátságban: főünnep)

Az umbriai Nursiában (ma Norcia) született 480 körül. Rómában nevelkedett, Subiaco vidékén remeteéletet kezdett, ahol összegyűjtötte tanítványait, majd Monte Cassinóra ment. Itt híres kolostort alapított, és Regulát állított össze, amely mindenfelé elterjedt. Ezért a nyugati szerzetesség atyjának is szokták őt nevezni. 547. március 21-én halt meg, de már a VIII. század végétől sokfelé július 11-én emlékeztek meg róla. VI. Pál pápa 1964. október 24-én Európa fővédőszentjévé nyilvánította.

Olvasmányos imaóra

Istenem, jöjj segítségemre!

Uram, segíts meg engem!

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak és a Szentléleknek.
Miképpen kezdetben, most és mindörökké. Ámen. Alleluja.

HIMNUSZ

Égi fények közt, kiket áldva hirdet

harci győztesként diadalmi ének,

ott ragyogsz, boldog Benedek sugárzó

érdemeiddel.

Testben ifjú még, de szívedben érett:

perzselő vágyak tüze nem hevített,

földi életnek gyönyörét kerülve

égre figyeltél.

Távol várostól, a szülői háztól,

sziklás erdőknek vadonába tértél,

s boldog életnek tükörét megírtad:

bölcs Reguládat.

Így a népek nagy nevelője lettél,

hintve Jézus szép tanait; te gyúrj át

minket is bátor követőddé, s gyújts fel

mennyei vágyra.

Zengje énekszó az Atyát Fiával,

és a Szentlelket, vigaszát ki adja:

Ők díszítettek kegyelemmel téged

gazdagon áldva. Ámen.

ZSOLTÁROZÁS

1. ant. Életet kért tőled, és te, Uram, megadtad neki; dicsőséget és díszt árasztottál reá.
21 (20). zsoltár, 2-8. 14
Hálaadás a király győzelméért
Amikor Krisztus feltámadt, életet kapott és a napok hosszú sorát mindörökre (Szt. Iréneusz).

Urunk, hatalmadnak örvend a király, *

és ujjongva ujjong segítséged miatt.

Szíve vágyát betöltötted, *

nem tagadtad meg ajka óhaját.

Kitüntetted boldogító áldásoddal, *

színarany koronát tettél a fejére.

Életet kért tőled, és te megadtad neki *

a napok hosszú sorát mindörökre.

Oltalmad alatt nagy az ő dicsősége, *

méltóságot és díszt árasztasz reá.

Áldássá teszed őt mindörökre, *

örömmel töltöd el színed előtt.

Mivel a király az Úrra hagyatkozik, *

a Fölséges irgalma nem hagyja inogni.

Kelj föl, Urunk, hatalmaddal, *

mi pedig éneklünk,

zsoltárt zengünk nagy tetteidről.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Életet kért tőled, és te, Uram, megadtad neki; dicsőséget és díszt árasztottál reá.
2. ant. Az igaz ember útja olyan, mint a hajnal pirkadása, egyre világosabb, míg fényes nap nem lesz.
91. zsoltár
A teremtő Isten dicsérete
Dicsőítjük az egyszülött Fiút tettei miatt (Szt. Atanáz).
I.

Jó dolog az Urat áldani, *

énekkel magasztalni nevedet, Fölséges;

már hajnalban hirdetni jóságodat, *

és éjszaka zengeni hűségedet,

tízhúrú lanton és hárfazenével, *

citera mellett énekelve.

Mert örömmel töltenek el alkotásaid, *

kezed művei láttán örvendezem.

Mily nagyszerűek a te műveid, Uram, *

gondolataid mily mélységesek!

Az oktalan ember föl nem fogja, *

és nem érti meg őket az esztelen.

Sarjadhatnak a bűnösök, akár a fű, *

és virágozhatnak a gonosztevők,

sorsuk mégis örökös pusztulás; *

te azonban, Uram, fölséges vagy örökké.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Az igaz ember útja olyan, mint a hajnal pirkadása, egyre világosabb, míg fényes nap nem lesz.
3. ant. Virul az igaz, akár a pálma, úgy növekszik, mint a Libanon cédrusa.
II.

Mert íme, ellenségeid, Uram, †

mert íme, ellenségeid elvesznek, *

és elpusztulnak mind a gonosztevők.

Erőt adsz nekem, bikáéhoz hasonlót, *

és fölkentél színtiszta olajjal.

Szemem ellenségeimre lenéz, *

s a rám törő gonoszok vesztéről hall a fülem.

Virul az igaz, akár a pálma, *

úgy növekszik, mint a Libanon cédrusa.

Az Úr házában van elültetve, *

Istenének csarnokában bont virágot.

Gyümölcsöt érlel öreg korában is, *

termékeny marad, szépen zöldellő.

Hirdeti, hogy igaz az Isten, *

ő a menedékem, nincs benne hamisság.

Dicsőség az Atyának, a Fiúnak *

és a Szentléleknek,

miképpen kezdetben, *

most és mindörökké. Ámen.

Ant. Virul az igaz, akár a pálma, úgy növekszik, mint a Libanon cédrusa.

Egyenes utakon vezette az Úr az igazat.

És megmutatta neki Isten országát.

ELSŐ OLVASMÁNY

Szent Pál apostolnak a filippiekhez írt leveléből

3, 7 – 4, 1. 4-9

Örüljetek az Úrban szüntelenül!

Testvéreim! Amit akkor előnynek tartottam, azt Krisztusért hátránynak tekintem. Sőt, Uramnak, Krisztus Jézusnak fönséges ismeretéhez mérten mindent hátránynak tartok. Érte mindent elvetettem, sőt szemétnek tekintettem, csakhogy Krisztust elnyerhessem, és hozzá tartozzam. Hiszen nem a törvény útján váltam igazzá, hanem a Jézus Krisztusba vetett hit révén. Isten ugyanis a hit által tett igazzá, hogy megismerjem őt és feltámadásának erejét, de a szenvedésben is vállaljam vele a közösséget, így hozzá hasonulok a halálban, hogy ezáltal eljussak a halálból a feltámadásra is.

Nem mintha már elértem volna, vagy már célba értem volna, de futok utána, hogy magamhoz ragadjam, ahogy Krisztus is magával ragadott engem. Testvérek, nem gondolom, hogy máris magamhoz ragadtam, de azt igen, hogy elfelejtem, ami mögöttem van, és nekilendülök annak, ami előttem van. Futok a kitűzött cél felé, az égi hivatás jutalmáért, amelyre Isten meghívott Krisztus (Jézusban).

Mi, tökéletesek, gondolkodjunk így! Ha valamiben még másképpen éreztek, Isten majd megvilágosít benneteket, de amit már elértünk, abban tartsunk ki.

Testvérek, kövessétek a példámat mindnyájan! Nézzétek azokat, akik úgy élnek, ahogy példámon látjátok. Hiszen – mint már többször mondtam, most meg könnyek közt mondom – sokan úgy élnek, mint Krisztus keresztjének ellenségei. Végük a pusztulás, istenük a hasuk, azzal dicsekszenek, ami gyalázatukra válik, s eszüket földi dolgokon járatják.

A mi hazánk azonban a mennyben van. Onnan várjuk az Üdvözítőt is, Urunkat, Jézus Krisztust. Ő azzal az erővel, amellyel mindent hatalma alá vethet, átalakítja gyarló testünket, és hasonlóvá teszi megdicsőült testéhez.

Ezért, szívből szeretett testvéreim, örömöm és koronám: így álljatok helyt az Úrban, szeretteim! Örüljetek az Úrban szüntelenül! Újra csak azt mondom, örüljetek. Jóságos emberségeteket ismerje meg mindenki! Az Úr közel van. Ne aggódjatok semmi miatt, hanem minden imádságotokban és könyörgésetekben terjesszétek kéréseteket az Úr elé, hálaadásotokkal együtt. Akkor Isten békéje, amely minden értelmet meghalad, megőrzi szíveteket és értelmeteket Krisztus Jézusban.

Egyébként, testvéreim, arra irányuljanak gondolataitok, ami igaz, tisztességes, igazságos, ami ártatlan, kedves, dicséretre méltó, ami erényes és magasztos.

Amit tanultatok és elfogadtatok, amit hallottatok, és példámon láttatok, azt váltsátok tettekre, s veletek lesz a béke Istene.

VÁLASZOS ÉNEK

Lk 12, 35-36; Mt 24, 42

Csípőtök legyen felövezve, és kezetekben égjen a lámpásotok. * Hasonlítsatok azokhoz az emberekhez, akik Urukra várnak, hogy megérkezzék a menyegzőről.

Legyetek hát éberek, mert nem tudjátok, melyik órában jön el Uratok. * Hasonlítsatok azokhoz az emberekhez, akik Urukra várnak, hogy megérkezzék a menyegzőről.

MÁSODIK OLVASMÁNY

Szent Benedek apát Regulájából

(Prologus, 4-22; cap. 72, 1-12: CSEL 75, 2-5. 162-163)

Krisztusnak semmit elébe ne tegyenek!

Először is: bármi jóba kezdesz, igen állhatatosan imádsággal kérjed, hogy ő vigye azt végbe, hogy ő, aki bennünket már fiai sorába méltóztatott számítani, ne legyen kénytelen valaha is szomorkodni rossz tetteink miatt. Úgy kell őt a bennünk levő adományaival mindenkor szolgálnunk, hogy mint haragvó atya örökségéből ki ne tagadjon minket, fiait, de úgy se, mint félelmetes úr, bűneinktől felingerelve, gonosz szolgák gyanánt át ne adja az örök büntetésre azokat, akik nem akarták őt követni a dicsőségbe.

Keljünk föl tehát végre valahára a Szentírás serkentő szavára: Itt az óra, hogy felébredjünk az álomból. Nyissuk meg szemünket a megistenítő fénynek, és megdöbbent füllel halljuk, mire int bennünket a mindennap felénk kiáltó isteni szózat: Ma, ha az Úr szavát halljátok, meg ne keményítsétek szíveteket! És ismét: Akinek füle van a hallásra, hallja meg, mit mond a Lélek az egyházaknak! És mit mond? Jöjjetek, fiaim, hallgassatok rám! Az Úr félelmére tanítalak titeket. Siessetek, míg tiétek az élet világossága, hogy a halál sötétsége meg ne lepjen benneteket!

Ezeket kiáltja oda az Úr a népsokaságnak, amikor keresi munkását, majd így folytatja: Ki az az ember, aki életet óhajt, és jó napokat kíván látni? Ha ennek hallatára azt feleled: „Én”, akkor Isten ezt mondja neked: Ha igazi és örök életet akarsz, tiltsd el nyelvedet a gonosztól, és ajkad ne szóljon csalárdságot, fordulj el a rossztól, és tedd a jót! Keresd a békét, és járj utána! Ha ezt megteszitek, szemem rajtatok lesz, és fülem meghallja könyörgéseteket. És még mielőtt segítségül hívnátok, azt mondom nektek: Íme, itt vagyok.

Mi lehetne édesebb számunkra, szeretett testvéreim, az Úrnak e minket hívó szavánál? Íme, így mutatja meg jóságosan az Úr az élet útját.

Övezzük fel tehát derekunkat hittel és a jó cselekedetek gyakorlásával, és az evangélium vezetésével járjuk az ő útjait, hogy méltók legyünk meglátni azt, aki országába hívott minket. Ám ha országának sátorában akarunk lakni, hacsak jó cselekedetekkel nem igyekszünk, soha oda el nem jutunk.

Amint van keserűségből fakadó rossz buzgóság, amely elszakít Istentől, és a pokolra vezet, úgy van jó buzgóság is, amely a vétkektől választ el, és Istenhez és az örök életre vezet. Ezt a buzgóságot tehát a legizzóbb szeretettel gyakorolják a szerzetesek, azaz: Egymást a tiszteletadásban előzzék meg. Egymásnak mind testi, mind lelki fogyatkozásait a legtürelmesebben viseljék el. Egymásnak versengve engedelmeskedjenek. Senki se kövesse azt, amit maga számára hasznosnak ítél, hanem ami másnak az. Egymást tisztán, testvéri szeretettel szeressék. Istent szeretve féljék. Apátjukat őszinte és alázatos szeretettel szeressék. Krisztusnak semmit elébe ne tegyenek, aki bennünket, mindnyájunkat az örök életre vezessen.

VÁLASZOS ÉNEK

Szent Benedek elhagyta szülei házát, vagyonát, és egyedül Istennek akarván tetszeni, a szent szerzetesi életet választotta. * A magányban élt, Isten színe előtt.

Visszavonult a világtól, hogy ne tudja, amit már megismert, és megtapasztalja, amit még nem tudott. * A magányban élt, Isten színe előtt.

HIMNUSZ – TÉGED, ISTEN, DICSÉRÜNK

Téged, Isten, dicsérünk, *

téged Úrnak ismerünk!

Téged, örök Atyaisten, *

mind egész föld áld és tisztel.

Téged minden szép angyalok, *

kerubok és szeráfkarok,

egek és minden hatalmak, *

szüntelenül magasztalnak:

Szent vagy, szent vagy, *

erősséges szent Isten vagy!

Nagyságoddal telve ég s föld, *

dicsőséged mindent betölt.

Téged dicsér, egek Ura, *

apostolok boldog kara.

Dicséretes nagy próféták *

súlyos ajka hirdet és áld.

Jeles mártírseregek *

magasztalnak tégedet.

Vall tégedet világszerte *

szent Egyházad ezerszerte,

ó, Atyánk, téged *

s mérhetetlen nagy Fölséged,

s azt, ki hozzánk tőled jött le: *

Atya igaz Egyszülöttje,

és áldjuk veled *

vigasztaló Szentlelkedet.

Krisztus, Isten Egyszülöttje, *

Király vagy te mindörökre.

Mentésünkre közénk szálltál, *

szűzi méhet nem utáltál.

Halál mérgét megtiportad, *

mennyországod megnyitottad.

Isten jobbján ülsz most széket, *

Atyádéval egy fölséged.

Onnan leszel eljövendő, *

mindeneket ítélendő.

Téged azért, Uram, kérünk, *

mi Megváltónk, maradj vélünk.

Szentjeidhez végy fel égbe, *

az örökös dicsőségbe.

A következő rész tetszés szerint imádkozható:

Szabadítsd meg, Uram, néped, *

áldd meg a te örökséged!

Te kormányozd, te vigasztald, *

mindörökké felmagasztald!

Mindennap dicsérünk téged, *

szent nevedet áldja néped!

Bűntől e nap őrizz minket *

és bocsásd meg vétkeinket!

Irgalmazz, Uram, irgalmazz, *

híveidhez légy irgalmas!

Kegyes szemed legyen rajtunk, *

tebenned van bizodalmunk!

Te vagy, Uram, én reményem, *

ne hagyj soha szégyent érnem!

KÖNYÖRGÉS

Könyörögjünk!

Istenünk, te Szent Benedek apátot az istenszolgálat iskolájában kiváló mesterré tetted. Add, kérünk, hogy az irántad való szeretetet mindennél többre becsüljük, és szárnyaló szívvel járjunk parancsaid útján. A mi Urunk, Jézus Krisztus, a te Fiad által, aki veled él és uralkodik a Szentlélekkel egységben, Isten mindörökkön-örökké.

Ámen.

Hozzátesszük, legalábbis közös zsolozsmázáskor a felhívást:

Mondjunk áldást az Úrnak!

Istennek legyen hála!

Amikor vasárnap vagy főünnep előtt hosszabb vigíliás ünneplést tartanak, a Téged, Isten, dicsérünk himnusz előtt kerülnek sorra a kantikumok és az evangélium, amint azt a Függelék jelzi.

Ha az Olvasmányos imaórát közvetlenül egy másik imaóra előtt mondják, akkor vehető az utóbbinak a himnusza; az Olvasmányos imaóra végén pedig elmarad a Könyörgés és a Felhívás, az ezt követő imaóra elején pedig a bevezető vers és a Dicsőség az Atyának.

A MKPK jóváhagyásával, 2013

© 1999-2023 J. Vidéky