ÉVKÖZI IDŐ

30. HÉT

OLVASMÁNYOS IMAÓRA

VASÁRNAP

Kezdődik a Bölcsesség könyve

1, 1-15

Isten bölcsességének dicsérete

Szeressétek az igazságot, ti, akik ítélkeztek a föld fölött! Jó lélekkel gondolkodjatok az Úrról, és keressétek szívetek egyszerűségében! Mert azok, akik nem kísértik, megtalálják, és azoknak, akik nem bizalmatlanok iránta, kinyilvánítja magát. De az álnok gondolatok eltávolítanak Istentől, és a próbára tett mindenhatóság eltaszítja az eszteleneket.

Gonosz szándékú lélekbe nem tér be a bölcsesség, és nem vesz lakást olyan testben, amely a bűnnek szolgál. Hisz a fegyelem szent lelke menekül a hamisságtól, távol tartja magát az esztelen gondolatoktól, és elriad, mihelyt igazságtalanság közelít.

Emberbarát lélek a bölcsesség, de nem hagyhatja büntetlenül a káromlót ajkai miatt. Mert Isten belát a veséjébe, ismeri a szívét, és hallja a szavait. Mert az Úrnak lelke betölti a földkerekséget, és aki egybefogja a mindenséget, tud minden szóról.

Ezért nem marad rejtekben senki sem, aki igazságtalanul beszél, és nem kerüli el a büntető igazságosság. Mert az istentelen terveit vizsgálat alá vetik; beszédének híre az Úr elé kerül, hogy gonoszságai elvegyék büntetésüket, hiszen mindent meghall a féltékeny fül, és a leghalkabb zúgolódás moraja sem marad titokban. Kerüljétek hát a hasztalan zúgolódást, óvjátok nyelveteket a rágalmazástól, mert a titkos beszéd sem marad büntetlen, s a száj, amely hazudik, megöli a lelket.

Ne törekedjetek a halálba életetek elhibázott útján, ne siettessétek romlástokat kezetek tetteivel! Mert a halált nem Isten alkotta, ő nem leli örömét az élők pusztulásában. Hisz mindent azért teremtett, hogy legyen, és a világ teremtményei az üdvösségre szolgálnak. Nincs bennük pusztító méreg, és a földön nem az alvilág uralkodik. Mert az igazságosság örök és halhatatlan.

VÁLASZOS ÉNEK

Péld 3, 13. 15. 17; Jak 3, 17

Boldog ember, aki megtalálta a bölcsességet; nem vetekszik vele semmi drága kincs; {*} Útjai mind barátságos utak, és ösvényein mindenütt jólét van.

A felülről származó bölcsesség először is tiszta, békeszerető, méltányos, engedékeny, irgalom tölti el, és gazdag termést hoz. {*} Útjai mind barátságos utak, és ösvényein mindenütt jólét van.

Szent I. Kelemen pápának a korintusiakhoz írt leveléből

(Cap. 19, 2 – 20, 12: Funk 1, 87-89)

Jóságos Istenünk célszerűen alkotta meg a világot

Tekintsünk az egész világ Atyjára és Teremtőjére! Ragaszkodjunk erősen a békének tőle kapott kiváló és túláradó adományaihoz és jótéteményeihez! Elmélkedve gondolkodjunk róla, és lelki szemünkkel lássuk meg az ő hosszan tűrő jóakaratát! Nézzük, milyen jóságosnak mutatja magát minden teremtménye iránt!

Az ég békében engedelmeskedik az ő akaratának, mert gondviselése kormányozza. A nappal és az éjszaka egymást nem akadályozva futják az általa előre meghatározott pályájukat. A Nap, a Hold és a csillagok kara az ő törvénye szerint hiba nélkül, teljes összhangban jár kijelölt útján. A föld az ő akarata szerint meghatározott időben megtermékenyül, hogy bőségesen ellássa táplálékkal az embereket, állatokat és mindazt, ami rajta él. Nem vonakodik, és nem változtat semmit sem azon, amit Isten elrendelt.

Az örvények felkutathatatlan világa és a tenger mélységének ismeretlen tájai ugyanazokra a törvényekre hallgatnak. A végtelen tenger tömegét az ő rendelése dagasztja árrá, és az nem lépi át a neki kiszabott határokat, hanem az ő parancsa szerint viselkedik. Azt mondja ugyanis az Úr: Eddig jössz, és hullámaid önmagadban törnek meg (vö. Jób 38, 11). Az ember számára bejárhatatlan óceán és a rajta túl levő világok az Úr ugyanazon törvényeinek kormányzása alatt állnak.

Békében követik egymást a tavasz, nyár, ősz és tél évszakai. A maguk sajátos idején még a szelek állomáshelyei is késedelem nélkül teljesítik feladatukat. Az élet és az egészség szolgálatában álló állandó források is szünet nélkül nyújtják vizüket az emberek életének fenntartására. Még a legkisebb állatok is békében és egyetértésben élnek közösségükben.

Mindezeknek a nagy Alkotó és a mindenek Ura adta meg a békét és összhangot. Ő jót tesz mindennel, elsősorban pedig velünk, akik irgalmasságához menekülünk a mi Urunk, Jézus Krisztus által, akinek dicsőség és fölség mindörökké. Ámen.

VÁLASZOS ÉNEK

Vö. Jud 9, 17; 6, 15

Égnek és földnek Ura, vizeknek Teremtője, és Királya mindennek, amit csak teremtettél, {*} Hallgasd meg imámat!

Urunk, Istenünk, égnek és földnek Királya, tekints megalázottságunkra! {*} Hallgasd meg imámat!

HÉTFŐ

A Bölcsesség könyvéből

1, 16 – 2, 1a. 10-25

A gonoszok esztelen tervei az igazzal szemben

Az istentelenek kezükkel és szavukkal hívják a halált, emésztődnek az utána való vágyakozásban, mintha barátjuk volna, és szövetséget kötnek vele, mert méltók rá, hogy az osztályrészévé legyenek.

Csalfa észjárásuk miatt azt mondják egymásnak: „Bánjunk el a szegény igazzal, ne kíméljük az özvegyet, és a koros aggastyán ősz hajától ne riadjunk meg! Számunkra a hatalom legyen az igazságosság mércéje, mert a gyenge nem ér semmit. Leskelődjünk az igazra, mert terhünkre van. Szembeszáll tetteinkkel; bepanaszol bennünket törvényszegésért, és szemünkre hányja, hogy vétünk a tisztesség ellen. Dicsekszik, hogy ismeri az Istent, és az Úr gyermekének mondja magát. Vádol bennünket, amiért így gondolkodunk, még ránézni sem jó. Mert az életmódja elüt másokétól, és szokatlanok az útjai. Hamis pénznek néz bennünket, és mint szemetet, kerüli az útjainkat. Az igazak végső sorsát meg boldognak hirdeti, és pöffeszkedve atyjának nevezi az Istent.

Lássuk hát, igazak-e a beszédei. Figyeljük meg, mi végre jut. Mert ha az igaz az Isten gyermeke, akkor az Isten a pártjára kel, és kiszabadítja ellenségei kezéből. Tegyük próbára, gúnyoljuk és bántalmazzuk, hogy megismerjük szelídségét, és kipróbáljuk türelmét! Ítéljük gyalázatos halálra, mert – saját szavai szerint – Isten oltalmában részesül!”

Így gondolkodnak, de tévednek, mert gonoszságuk vakká tette őket. Nem ismerik Isten titkos szándékait. Ezért sem az erény jutalmát nem remélik, sem a tiszta lelkek díját nem tudják becsülni. Isten ugyanis halhatatlanságra teremtette az embert, és saját lényének képmásává tette. A sátán irigysége révén azonban a világba jött a halál, s akik vele tartanak, azok megtapasztalják.

VÁLASZOS ÉNEK

2, 1. 12. 13. 17. 18; Mt 27, 43

Azt mondják az istentelenek egymásnak: Leskelődjünk az igazra, mert szembeszáll tetteinkkel: Isten Gyermekének mondja magát. {*} Lássuk hát, igazak-e beszédei; mert ha az Isten Gyermeke, akkor az Isten kiszabadítja kezünkből.

Az Istenben bízott, mentse hát meg, ha akarja, hisz azt mondta: Isten Fia vagyok. {*} Lássuk hát, igazak-e beszédei; mert ha az Isten Gyermeke, akkor az Isten kiszabadítja kezünkből.

Szent I. Kelemen pápának a korintusiakhoz írt leveléből

(Cap. 21, 1 – 22, 5; 23, 1-2: Funk 1, 89-93)

Ne tegyünk semmit Isten akarata ellen!

Vigyázzatok, szeretteim, nehogy az Úr sok jótéteménye mindnyájunk kárhozatára váljék, ha tudniillik nem élünk hozzá méltó módon, és nem egyetértésben tesszük azt, ami előtte jó és kedves. Mert azt mondja valahol: Az Úr lelke a benső rejtekeit is megvilágítja (vö. 1 Krón 28, 9). Fontoljuk meg, hogy mily közel van ő, és hogy előtte nem marad rejtve semmi sem, amit gondolunk vagy beszélünk. Az tehát a helyes, hogy akarata ellen ne tegyünk semmit. Inkább sértsük meg a balga és oktalan, gőgös és fennhéjázó beszédű embereket, mint Istent.

Imádjuk Urunkat, Jézust, aki vérét adta értünk. Adjuk meg elöljáróinknak a tiszteletet, becsüljük meg az öregeket, az istenfélelem fegyelmében neveljük az ifjakat, mindenki vezesse feleségét a jóra. Legyen nyilvánvalóvá erkölcsi életük kedves tisztasága; mutassanak alázatos, tiszta és őszinte jóakaratot; lássék meg rajtuk, hogy tudnak hallgatni, nyelvüket féken tartva; személyválogatás nélkül egyformán szeressék mindazokat, akik szentül félik Istent.

Gyermekeiteket szoktassátok Krisztus fegyelméhez; tanulják meg, mit ér az alázatosság Isten előtt, mily hathatós az Úrnak a tiszta szeretet, mily jó és nagy az ő félelme, és hogy megőrzi mindazokat, akik tiszta lélekkel szentül élnek benne. Mert ő a gondolatok és a szándékok vizsgálója, az ő Lelke van bennünk; és akkor veszi el tőlünk Lelkét, amikor akarja.

Mindezt megerősíti a Krisztusba vetett hit. Erre buzdít a Szentlélek által: Jöjjetek, fiaim, hallgassatok rám, az Úr félelmére oktatlak titeket. Ki az az ember, aki élni vágyik, és szeretne jó napokat látni? Fékezd nyelvedet, hogy ne szóljon rosszat, és ajkadat, hogy ne beszéljen hazugságot. Fordulj el a rossztól, és tedd a jót, keresd a békét, és járj annak útján! (Zsolt 33, 12-15)

A mindenben irgalmas és jóságos Atya szereti az őt félőket, kegyelmét jóságosan és kedvesen adja azoknak, akik lelkük egyszerűségével hozzá fordulnak. Ezért ne legyünk kétszínűek, és ne tegyenek felfuvalkodottá bennünket az ő kiváló és kitüntető adományai.

VÁLASZOS ÉNEK

Tób 4, 20; 14, 10. 11

Minden időben magasztald Istent, és kérd tőle, hogy az egyenes úton járhass, {*} Hogy szándékaid jó véget érjenek.

Azt tedd, ami kedves előtte, igazságban minden erődből. {*} Hogy szándékaid jó véget érjenek.

KEDD

A Bölcsesség könyvéből

3, 1-19

Az igazaké lesz a mennyek országa

Az igazak lelke Isten kezében van, a halál kínja nem érinti őket. Az esztelenek szemében úgy tetszett: meghaltak, végüket balsorsnak ítélték, és távozásukat megsemmisülésnek; pedig ők a békességben vannak. Bár az emberek szerint kínokat szenvedtek, halhatatlansággal teljes mégis reményük. Egy kis fenyítés után sok jóban részesültek, mert Isten próbára tette, és magához méltóknak találta őket. Mint aranyat a kohóban, megvizsgálta, és égőáldozatként elfogadta őket, és az ítéletkor fényleni fognak.

Az igazak fénylenek majd, mint a nádasban szikrázva futó tűz. Nemzeteket ítélnek, népeken uralkodnak, és az Úr lesz királyuk minden időben. Akik benne bíznak, megértik az igazságot, s a hűek nála maradnak szeretetben, mert kegyelem és irgalom lesz az ő választottainak osztályrésze.

Az istentelenek meg a lelkületük szerint bűnhődnek majd, azok, akik megvetették az igazat, és elpártoltak az Úrtól. Mert boldogtalan, aki megveti a bölcsességet és a fegyelmet: hiú a reményük, hiábavaló a fáradozásuk, hasztalanok a tetteik. Esztelenek az asszonyaik, gonoszak a gyermekeik, és átkozott a nemzetségük.

Boldog a magtalan, aki nem szennyezte be magát, akinek ágya nem ismerte a bűnt. Termékenysége majd kiderül a lelkek látogatásának idején. Boldog a herélt is, aki nem követett el kezével törvénysértést, aki nem forgatott elméjében semmi gonoszat az Úr ellen, mert elnyeri hűsége nagyszerű jutalmát, és örvendetes öröksége lesz az Úr templomában. Mert nagyszerű a nemes törekvés gyümölcse, és a bölcsesség gyökere nem pusztul el.

A házasságtörők gyermekei azonban nem boldogulnak, és a bűnös ágy ivadéka elpusztul. Ha soká élnek is, akkor sincs becsületük, és öregkoruk végül dicstelen lesz. Ha azonban korán meghalnak, akkor az ítélet napján sem reményük nem lesz, sem vigaszuk. Mert az istentelen nemzedéknek gonosz a vége.

VÁLASZOS ÉNEK

Bölcs 3, 6. 9

Mint aranyat a kohóban, megvizsgálta választottait az Úr, és égőáldozatként elfogadta őket; az ítéletkor fényleni fognak, {*} Mert kegyelem és irgalom lesz Isten választottainak osztályrésze.

Akik benne bíznak, megértik az igazságot, s a hűek nála maradnak szeretetben. {*} Mert kegyelem és irgalom lesz Isten választottainak osztályrésze.

Szent I. Kelemen pápának a korintusiakhoz írt leveléből

(Cap. 24, 1-5; 27, 1 – 29, 1: Funk 1, 93-97)

Isten hűséges ígéreteiben

Fontoljuk meg, szeretteim, hogyan állítja az Úr állandóan elénk a jövendő feltámadást, amelyet először Jézus Krisztusban mutatott meg, amikor őt a holtak közül feltámasztotta. Nézzük csak a feltámadást, amely a maga idején fog megmutatkozni. A nappal és az éjjel is a feltámadást példázza nekünk; elmúlik az éjszaka, felvirrad a nappal, elmúlik a nappal, rátör és üldözőbe veszi az éjjel. Vegyük például a gabonát. Miként és hogyan hoz magot? Kimegy a szántóvető, és a földet beveti valamilyen maggal. Csupaszon, szárazon esik a földbe, oszlásnak indul, de az oszlásból az isteni gondviselés nagy fölsége feltámasztja, és az egy magból többszörös termés származik.

E remény kösse szívünket Istenhez, aki hűséges ígéreteiben, és igazságos ítéleteiben. Hogyan hazudhatna ő, aki megtiltotta a hazugságot? Semmi sem lehetetlen Istennek, csak a hazugság. Keltsük fel hát magunkban a hitet, és lássuk, mily közel áll hozzá minden.

Fönséges szavával teremtett mindent, és az ő szava el is pusztíthat mindent. Vajon ki kérdezheti tőle: Mit tettél? Vagy ki állhat ellen az ő hatalmas erejének? (Vö. Bölcs 12, 12) Mindent úgy tesz, ahogyan és amikor akarja, és ha egyszer valamit elhatározott, az másképpen nem történhet. Minden az ő szeme előtt van, és semmi sem marad előtte rejtekben. Isten dicsőségét hirdetik az egek, kezének művéről vall a mennybolt. A nappalok ezt zengik egymásnak, erre oktatja éj az éjszakát. Nem olyan hang ez, nem olyan beszéd, hogy meg ne értenéd szavát (Zsolt 18, 2-4).

Mivel tehát látása és hallása előtt nincs titok, féljük őt, és fordítsunk hátat a gonosz cselekedetek tisztátalan vágyainak, hogy a végső ítéleten irgalma megvédjen bennünket. Mert ugyan ki menekülhet meg erős kezétől? Van-e világ, ahová előle elmenekülhetnénk? Azt mondja valahol a Szentírás: Lelked elől ugyan hová mehetnék? Színed elől hová futhatnék? Hogyha fölhágok az égbe, odafönn vagy; ha leszállok az alvilágba, odalenn talállak (Zsolt 138, 7-8). Hová mehetne, hová menekülhetne az ember előle, aki mindent körülfog?

Járuljunk tehát hozzá szent lélekkel, tiszta és szeplőtelen kezünket feléje tárva; szeressük jóságos és irgalmas Atyánkat, aki bennünket a maga számára kiválasztott.

VÁLASZOS ÉNEK

Eszt 13, 9. 10

Uram, mindenható Király! A te hatalmadban van a mindenség, és senki sem tud neked ellenállni; {*} Ments meg minket a te neved miatt!

Te alkottad az eget és a földet, s az összes csodálatos dolgot, amely az égbolt alatt található. {*} Ments meg minket a te neved miatt!

SZERDA

A Bölcsesség könyvéből

6, 1-25

Keressük a bölcsességet!

A bölcsesség többet ér az erőnél, és az okos férfiú a vitéznél. Halljátok hát, királyok, és szívleljétek meg, tanuljatok, akik a föld határait kormányozzátok! Figyeljetek föl, akik a sokaságon uralkodtok, és büszkék vagytok a népek nagy számára! A Mindenható adta nektek a hatalmat, és a Magasságbeli az uralmat, s majd számon kéri tetteiteket, és kivizsgálja szándékaitokat.

Jóllehet országának csak szolgái vagytok, mégsem ítéltetek igazságosan, nem tartottátok meg a törvényt, és nem éltetek Isten akarata szerint. Ezért félelmetesen és hirtelenül rátok tört, mert szigorú ítélet vár a hatalmon levőkre. A kicsik irgalomból bocsánatot nyernek, a hatalmasokra azonban kemény büntetés vár. Mert a mindenség Ura senkitől sem tart, és nincs nagyság, amitől félne. Hisz ő teremtette a kicsit és a nagyot, és egyaránt gondját viseli mindegyiknek. A hatalmasokra azonban szigorú vizsgálat vár.

Hozzátok intézem hát szavam, fejedelmek, hogy bölcsességet tanuljatok, és el ne bukjatok! Mert akik a szenttel szentül bánnak, megszentelődnek, és akiket erre megtanítottak, azok meg tudnak majd felelni. Áhítsátok hát szavaimat, és vágyódjatok rájuk, és okulásban lesz részetek. A bölcsesség ragyogó és hervadhatatlan, könnyen felismerik, akik szeretik, és megtalálják, akik keresik. Már előre megmutatkozik azoknak, akik vágyódnak rá. Aki korán reggel keresni kezdi, nem kell fáradnia, mert ajtajánál ülve találja.

Róla elmélkedni tökéletes okosság, aki érte virraszt, hamar megszabadul a gondtól. Hisz maga megy, s megkeresi azokat, akik méltók rá, barátságosan megjelenik nekik az utakon, és minden szándékukban találkozik velük.

Mert a bölcsesség legbiztosabb kezdete a tanulás utáni vágy; tanulni akarni annyi, mint szeretni a bölcsességet. A bölcsesség szeretete a törvényeinek a megtartása, a törvények megtartása a halhatatlanság biztosítása, s a halhatatlanság eljuttat az Isten közelébe. Így vezet a bölcsesség utáni vágy az uralomhoz. Ha tehát, népek fejedelmei, örömeteket lelitek a trónban és a jogarban, akkor becsüljétek a bölcsességet, hogy örökké országolhassatok!

Hogy mi a bölcsesség, és hogyan keletkezett, elmondom, és nem rejtem el titkát előletek. Sőt inkább kezdetétől fogva megvizsgálom; amit csak tudok róla, nyíltan feltárom, és nem kendőzöm el az igazságot. Nem járok én egy úton az emésztő irigységgel, mert ennek aztán semmi köze sincs a bölcsességhez.

A sok bölcs áldás a világnak, s az okos király jólét a népnek. Okuljatok hát szavaimból, majd hasznát látjátok!

VÁLASZOS ÉNEK

Bölcs 7, 13. 14; 3, 11; 7, 28

Csalárdság nélkül sajátítottam el a bölcsességet, irigység nélkül adom tovább: {*} Hisz kifogyhatatlan kincs a bölcsesség az emberek számára.

Boldogtalan, aki megveti a bölcsességet és a fegyelmet; Isten csak azt szereti, aki a bölcsességgel él. {*} Hisz kifogyhatatlan kincs a bölcsesség az emberek számára.

Szent I. Kelemen pápának a korintusiakhoz írt leveléből

(Cap. 30, 3-4; 34, 2 – 35, 5: Funk 1, 99. 103-105)

Járjunk az igazság útján!

Ne szavaink, hanem tetteink tanúskodjanak megigazulásunkról, legyünk egyetértők, alázatosak, önmegtartóztatóak, távol álljon tőlünk minden fecsegés és megszólás. Így szól a Szentírás: Aki sokat beszél, sokat hall is; azt hiszi a fecsegő ember, hogy ő igaz is? (Vö. Jób 11, 2)

Készséges lélekkel kell tehát a jó cselekedeteket gyakorolnunk, minden jót ugyanis Istentől kapunk. Hiszen kijelenti: Íme, itt az Úr, aki jutalmaz, hogy mindenkinek megfizessen cselekedetei szerint (vö. Jel 22, 12). Tehát minket, akik teljes szívvel hiszünk benne, arra buzdít, hogy ne legyünk lusták és tunyák a jótettekben. Istenben dicsekedjünk, és benne bízzunk. Vessük alá magunkat akaratának, vegyünk példát az angyalok seregéről, miként teljesítik akaratát. Mert ezt mondja a Szentírás: Ezerszer ezren szolgáltak neki, és tízezerszer tízezren álltak előtte, és harsány hangon kiáltották: Szent, szent, szent a Seregek Ura, dicsősége betölti az egész földet! (Dán 7, 10; Iz 6, 3)

Késztessen lelkiismeretünk arra, hogy békés egyetértésben összegyűlve egy hangon kiáltsunk hozzá kitartóan, s így dicsőséges és nagy ígéreteit elnyerhessük. Ezt mondja ugyanis a Szentírás: Szem nem látta, fül nem hallotta, emberi szív föl nem fogta, amit Isten azoknak készített, akik őt szeretik (vö. 1 Kor 2, 9).

Szeretteim, milyen boldogítók és csodálatosak Isten ajándékai! Élet az örökkévalóságban, ragyogás az igazságban, igazság a szabadságban, hit a bizalomban, szentségben véghezvitt önmegtagadás; ezeket mind megérthetjük. Mi lehet tehát az, amit az őt szeretőknek készít? Ennek nagyságát és szépségét csak a szentséges Alkotó és a századok Atyja tudja.

Mi tehát minden erőnkkel arra törekedjünk, hogy azok között legyünk, akik őt szeretik, hogy megígért ajándékait elnyerhessük. De hogyan történjék ez, szeretteim? Úgy, ha hitünk által istenismeretünk megszilárdul; ha szorgosan keressük azt, ami előtte jó és kedves; ha megtesszük, amit szent akarata rendelt, és az igazság útján járunk, és elvetünk magunktól minden igazságtalanságot.

VÁLASZOS ÉNEK

Zsolt 24, 4-5. 16

Utaidat, Uram, mutasd meg nekem, és oktass ki ösvényed felől. Igazságod szerint vezess, {*} Mivel te vagy az én megmentő Istenem, és szüntelenül benned bízom.

Tekints rám, és irgalmazz: elhagyatott vagyok és nyomorult. {*} Mivel te vagy az én megmentő Istenem, és szüntelenül benned bízom.

CSÜTÖRTÖK

A Bölcsesség könyvéből

7, 15-30

A bölcsesség: Isten képe

Adja meg nekem az Isten, hogy bölcsen beszéljek, és ahhoz méltóan gondolkodjam, aminek részese lettem! Mert ő irányítja a bölcsességet, és vezeti a bölcset. Hiszen a kezében vagyunk mi magunk, a szavaink, egész értelmünk és minden ügyességünk.

Mert ő adta nekem a dolgok biztos ismeretét, hogy értsem a világmindenség szerkezetét és az elemek működését, az idők elejét, végét és közepét, a napfordulat változását és az évszakok váltakozását, az év lefolyását és a csillagok állását, az állatok természetét és a vadállatok indulatait, a szellemvilág hatalmát és az emberek gondolkodását, a növények különbségeit és a gyökerek gyógyító erejét. Mindent megismertem, ami el volt rejtve, s ami látható volt; mert a mindeneket művészien alakító bölcsesség megtanított rá.

Benne ugyanis lélek van, amely értelmes, szent, a maga nemében egyetlen, sokrétű, finom, könnyed, mozgékony, átható, tiszta, világos, sérthetetlen, a jót kedveli, éles, akadályt nem ismer, jótékony, emberbarát, állhatatos, szilárd, bátor, mindenható, mindent lát, és áthatja a szellemet, a gondolkodó, a tiszta és a legfinomabb lényeket. Mert a bölcsesség mozgékonyabb, mint bármi, ami mozog; tisztaságánál fogva mindenen áthatol.

Hiszen Isten erejének lehelete és a Mindenható dicsőségének tiszta kicsordulása; ezért nem érheti soha semmi folt. Az örök világosság kisugárzása, és az Isten működésének tiszta tükre és jóságának képmása.

Bár csak egy, mindent megtehet, s jóllehet magában marad, megújítja a mindenséget. Nemzedékről nemzedékre betér a szent lelkekbe, így teremti meg Isten barátait és a prófétákat. Isten csak azt szereti, aki a bölcsességgel él, mert az ékesebb a napnál, és fönségesebb minden csillagképnél. Ha a világossághoz hasonlítjuk, még annál is különb, mert azt felváltja az éjszaka, a bölcsességgel szemben azonban tehetetlen a gonoszság.

VÁLASZOS ÉNEK

Kol 1, 15-16; Bölcs 7, 26

Jézus Krisztus a láthatatlan Isten képmása, az egész teremtés elsőszülöttje, {*} Mert benne teremtetett minden.

Az örök világosság kisugárzása és az Isten jóságának képmása. {*} Mert benne teremtetett minden.

Szent Atanáz püspöknek az arianizmus ellen mondott szónoklataiból

(Oratio 2, 78. 79: PG 26, 311. 314)

A Bölcsesség képmása és hasonlósága benne van a teremtményekben

Mivel a Bölcsesség teremtett képmása megvan bennünk és minden teremtményben is, ezért az igazi és teremtő Bölcsesség méltán vallja magáénak mindazt, ami képmására van teremtve, amikor így szól: Műveibe teremtett engem az Úr (vö. Péld 8, 22). Mert hiszen mindazt, amiben megnyilatkozik a bennünk levő bölcsesség, azt az Úr sajátjának tekinti.

Ezért, aki teremtve van, az nem maga a Teremtő, de ő a létezőkbe beleteremtett képmása miatt úgy beszél már róla, mint önmagáról. Az Úr ezért mondta ezt is: Aki befogad titeket, engem fogad be (Mt 10, 40), mivel képmása bennünk van. Így, bár ő nem sorolható a teremtmények közé, mégis, mivel képmása és hasonlósága benne van a teremtményekben, mintegy magáról mondja: Alkotó munkája elején műveibe teremtett engem az Úr (vö. Péld 8, 22).

Továbbá a bölcsesség képmása azért van benne a teremtményekben, hogy a világ felismerje belőlük Alkotóját, az Igét, és az Ige által az Atyát. Ez pedig kétségtelenül megegyezik Pál e tanításával: Ami megtudható az Istenről, az világos előttük, maga az Isten tette számukra nyilvánvalóvá. Mert ami benne láthatatlan, arra a világ teremtése óta műveiből következtethetünk (Róm 1, 19). Tehát az Ige természete szerint semmiképpen sem teremtmény, ez a szentírási hely pedig arról a bölcsességről szól, amely valójában bennünk van, és amiről most beszélünk.

Ha pedig valaki ezt nem akarná elhinni, az adjon választ arra a kérdésre, hogy a teremtett dolgokban van-e valami bölcsesség, vagy nincs. Ha azt mondaná, hogy nincs, akkor az Apostol miért panaszkodik, hogy Isten bölcsességében a világ a bölcsesség által nem ismerte fel Istent? (1 Kor 1, 21) Vagy ha egyáltalán nincs semmi bölcsesség, akkor a Szentírás miért említi a bölcs emberek egész seregét, mondván: A bölcs ember fél, és kerüli a rosszat (Péld 14, 16); és házat bölcsességgel lehet építeni? (Péld 24, 3)

A Prédikátor hasonlóan mondja: A bölcsesség földeríti az ember arcát (Préd 8, 1). A meggondolatlanul beszélőket pedig így feddi meg: Ne mondd: Miért van az, hogy a régi idők jobbak voltak, mint a mostaniak. Mert nem vall bölcsességre, ha ilyesmit kérdezel (Préd 7, 10).

Ha pedig a teremtett dolgokban benne van a bölcsesség, amint ezt Sirák fia is tanúsítja: Az Úr kiárasztotta a bölcsességet minden művére. Bőkezűen juttat belőle minden testnek, ajándékul adja azoknak, akik őt szeretik (Sir 1, 10), akkor ez a kiáradás egyáltalán nem az önmagában létező és egyetlen Bölcsességre vonatkozik, hanem a világban kifejezésre jutott bölcsességről van szó. Ekkor viszont miért látszanék hihetetlennek, hogy maga a teremtő és igazi Bölcsesség – akinek a képmása és hasonlatossága az a bölcsesség és tudás, amely a világra kiáradt – mintegy önmagáról mondja: Műveibe teremtett engem az Úr? (Vö. Péld 8, 22) A világban levő bölcsesség ugyanis nem a teremtő Bölcsesség, hanem az alkotásokba beleteremtett bölcsesség, és ezért: Isten dicsőségét az egek hirdetik, kezének művéről vall a mennybolt (Zsolt 18, 2).

VÁLASZOS ÉNEK

Bölcs 7, 22. 23; 1 Kor 2, 10

A bölcsességben Lélek van, amely értelmes, szent, a maga nemében egyetlen, sokrétű, finom, könnyed, a jót kedveli, akadályt nem ismer, {*} Mindenható, mindent lát, és áthatja a szellemet.

A Lélek mindent átlát, még Isten mélységeit is. {*} Mindenható, mindent lát, és áthatja a szellemet.

PÉNTEK

A Bölcsesség könyvéből

8, 1-21

A bölcsességet Istentől kell kérnünk

A bölcsesség erejét kifejtve elér a világ egyik végétől a másikig, és a mindenséget üdvösen igazgatja. Őt szerettem és kerestem ifjúkorom óta; azon voltam, hogy jegyesemmé tegyem, és hódolója lettem szépségének. Nemes származással dicsekedhet, mivelhogy együtt lakik az Istennel, és a mindenség Ura szereti, mert be van avatva Isten tudásába, és a tetteit ő választja meg. Ha a gazdagság kívánatos jó az életben, vajon mi gazdagabb, mint a bölcsesség, amely mindeneket alkot?

Hogyha az okosság valamit létrehoz, akkor ki nagyobb művész nála az egész világon? És ha valaki az igazságosságot kedveli, akkor amit ő elér, az erény: mértékletességre, okosságra, igazságosságra és erősségre tanít. Ezeknél nincs hasznosabb az életben az ember számára. Ha meg valaki gazdag tudást kíván, akkor ő ismeri a régmúltat, és feltárja a jövendőt; ért a fordulatos beszédhez és a talányok megfejtéséhez; előre tud a jelekről és csodákról, a korok és időszakok végéről.

Eltökéltem hát, hogy élettársamul veszem, mert tudtam, hogy jó soromban tanácsadóm, gond és bánat közepette meg vigaszom lesz. Tekintélyem lesz miatta a sokaság előtt, és az öregek előtt becsületem, holott ifjú vagyok. A bíráskodásban éles elméjűnek találnak majd, és megcsodálnak a hatalmasok. Ha hallgatok, várnak rám; ha felszólalok, figyelmesen meghallgatnak, és ha hosszabban beszélek, szájukra teszik a kezüket.

Miatta halhatatlanságban lesz részem, és örök emlékezetet hagyok az utókorra. Népeket kormányozok majd, és nemzetek lesznek alattvalóim. A félelmetes zsarnokok rettegnek, ha felőlem hallanak, hanem a nép körében kegyesnek mutatkozom, a hadban meg vitéznek. Megtérve otthonomba, oldalán kipihenem magam; mert társaságában nincs keserűség, és a vele való élet nem jár bosszúsággal, hanem derű és öröm.

Míg ezeket fontolgattam magamban, és szívemben meghánytam-vetettem, hogy a halhatatlanság a bölcsességgel rokon, a vele való barátságban tiszta öröm rejlik, a keze munkájában kimeríthetetlen gazdagság, a vele való bizalmas érintkezésben okosság, a vele való társalgásban jó hírnév, szétnéztem, és kerestem, hogyan vihetném házamba.

Tehetséges ifjú voltam ugyan, és jó lélek jutott részemül, vagy helyesebben, mivel jó voltam, jutottam tiszta testhez. De mivel beláttam, hogy nem juthatok másként birtokába, csak ha Isten megadja – már az is okosság volt, hogy tudtam, kinek az adománya_–, azért az Úrhoz fordultam, és imádkoztam hozzá.

VÁLASZOS ÉNEK

Bölcs 7, 7. 8; Jak 1, 5

Könyörögtem, és megkaptam az okosságot; {*} Esdekeltem, és leszállt rám a bölcsesség lelke: többre becsültem a jogarnál és a trónnál.

Ha valaki közületek bölcsességben szenved hiányt, kérje Istentől, aki szívesen ad mindenkinek anélkül, hogy a szemére vetné, s meg is kapja. {*} Esdekeltem, és leszállt rám a bölcsesség lelke: többre becsültem a jogarnál és a trónnál.

Balduin canterburyi püspök műveiből

(Tract. 6: PL 204, 451-453)

Isten szava eleven és átható

Isten szava eleven, átható, és minden kétélű kardnál élesebb (Zsid 4, 12). Hogy Isten szavában mennyi erő és bölcsesség lakik, azt ezekből a szavakból is láthatják azok, akik keresik Krisztust, aki az Isten Igéje, ereje és bölcsessége. Ez az Ige az idő kezdete előtt az Atyánál volt, mint vele egyformán örökkévaló, majd időben kinyilatkoztatta magát az apostoloknak, ők tovább hirdették, a hívő nép pedig alázatos hittel befogadta. Tehát ott van ez az Ige az Atyában, ott van ez az Ige a hirdető ajkakon, és ott van ez az Ige a hívő szívben is.

Ez az Isten eleven Szava, akinek az Atya megadta, hogy élete legyen önmagában, mint ahogy az Atya is önmagában birtokolja az életet. Ezért ő nem csupán élő, hanem ő maga az élet, amint mondja is önmagáról: Én vagyok az út, az igazság és az élet (Jn 14, 6). Mivel ő az élet, él, hogy éltető is legyen. Mert, amint az Atya feltámasztja a halottakat, és életre kelti őket, a Fiú is életre kelti azokat, akiket akar (Jn 5, 21). Éltető, amikor a sírból kihívja a halottat, és ezt mondja: Lázár, jöjj ki! (Jn 11, 43)

Amikor ez a szó felhangzik, akkor e kimondás ténye adja a hallható szónak azt az erőt, amelyet belsőleg felfog az, aki azt meghallja, s ez az erő kelti életre a halottakat, és e szavak által kapnak új életet Ábrahám fiai. Élő tehát ez a szó az Atya szívében, élő az azt kimondó ajkán, élő annak szívében, aki hiszi és szereti. S mivel ennyire élő ez a szó, ezért hathatós erejében nem kételkedhetünk.

Mily hatalmas a teremtésben, mily erős a gondviselésben, mily eredményes a megváltásban! Mi lehet ennél hatalmasabb, mi lehet erőteljesebb? Ki tudná elmondani az Úr hatalmas tetteit, dicséretét hiánytalanul hirdetni ki képes? (Zsolt 105, 2) Mert hatalmas, amikor működik, és erőt áraszt, ha hirdetik. Nem tér vissza a mennybe megvalósulatlanul, hanem mindent elvégez, amire küldve van.

Isten szava átható, és minden kétélű kardnál élesebb (Zsid 4, 12), amikor hittel és szeretettel fogadják. Mi lehetetlen annak, aki hisz, vagy mi nehéz annak, aki szeret? Ha ez a szó elhangzik, igéi úgy átjárják az ember szívét, mint az erős íj éles nyilai, s mint a felszegezettbe a szegek belehatolnak annyira, hogy átjárják a legbelsejét. Ez a szó ugyanis élesebb minden kétélű kardnál, azaz minden erőnél és hatalomnál jobban magáévá teszi az embert, és élesebb minden emberi lángésznél; minden emberi bölcsességet és okos beszédet felülmúl.

VÁLASZOS ÉNEK

Sir 1, 5. 16

A bölcsesség forrása Isten parancsai az ég magasságaiban, {*} És útjai az örök parancsok.

A bölcsesség telje az Úrnak félelme. {*} És útjai az örök parancsok.

SZOMBAT

A Bölcsesség könyvéből

11, 21b – 12, 2. 11b-19

Isten irgalma és türelme

Uram, te mindent mérték, szám és súly szerint rendeztél el. Mindig megvan rá a módod, hogy megmutasd nagy hatalmadat, és ki tudna ellene szegülni karod erejének? Hisz az egész világ olyan előtted, mint a porszem a mérlegen, és mint a földre hulló hajnali harmatcsepp. De te mindenkin megkönyörülsz, mert mindent megtehetsz, és elnéző vagy az emberek bűnei iránt, hogy bűnbánatot tartsanak.

Mert szeretsz mindent, ami van, és mit sem utálsz abból, amit alkottál. Ha gyűlöltél volna valamit, meg sem teremtetted volna. Hogy is maradhatna meg bármi, ha te nem akarnád, és hogyan állhatna fenn, ha te nem hívtad volna létre? De te kímélsz mindent, mert a tiéd, életnek barátja!

Mert a te el nem múló szellemed van mindenben. Ezért enyhén bünteted, akik hibáznak, és a bűneikre emlékezteted őket, hogy hagyjanak fel a gonoszsággal, és higgyenek benned, Uram. Nem is azért hagytad büntetlenül bűneiket, mintha valakitől tartottál volna. Hisz ki mondhatná neked: „Mit tettél?” Vagy ki szegülhetne ellene ítéletednek? Ki illethet váddal a népek megsemmisítéséért, amelyeket magad alkottál? Vagy ki léphet föl ellened az istentelen emberek ügyét pártolva?

Mert sem Isten nincs rajtad kívül, aki mindeneknek gondját viselné, úgyhogy bizonyítanod kellene, hogy nem ítéltél igazságtalanul, sem király, sem fejedelem nem állhat eléd azok miatt, akiket megbüntettél.

De mivel igazságos vagy, mindent igazságosan intézel, és nem tartod hatalmadhoz illőnek, hogy olyat elítélj, aki nem szolgált rá a büntetésre. Hiszen igazságosságodnak hatalmad az alapja: mivel mindennek ura vagy, mindent kímélhetsz. Erődet csak akkor mutatod meg, ha nem hisznek hatalmadban, és megbünteted a dacot azokban, akik ismerik hatalmadat. Bár hatalom van a kezedben, szelíden ítélsz, és nagy kímélettel vezetsz bennünket; mert a hatalom a rendelkezésedre áll, mihelyt akarod.

Ezzel a bánásmóddal arra tanítottad népedet, hogy az igaz legyen emberszerető, és azzal a jó reménnyel töltötted el gyermekeidet, hogy a bűn után időt adsz a bűnbánatra.

VÁLASZOS ÉNEK

Vö. Bölcs 11, 24. 27; Sir 36, 1

Szeretsz mindent, ami van, és mit sem utálsz abból, amit alkottál, Uram; megbocsátod a bűnbánó ember vétkeit, és irgalmazol neki, {*} Mert te vagy a mi Urunk, Istenünk.

Irgalmazz, és tekints le ránk, mutasd meg nekünk irgalmad világosságát! {*} Mert te vagy a mi Urunk, Istenünk.

Sienai Szent Katalin szűznek „Az isteni gondviselés” című párbeszédes művéből

(Cap. 134, ed. latina, Ingolstadii 1583, ffo 215v-216)

Milyen jóságos és szeretetreméltó lelkű vagy, Uram, mindenben!

Amikor az örök Atya kimondhatatlan jóságával rátekintett erre a lélekre, így kezdett beszélni:

„Ó, szeretett leányom, elhatároztam, hogy mindenképpen irgalmas leszek a világhoz, és minden szükségében gondját akarom viselni az embernek. De tudatlanságában az ember, mint a halált, úgy utasítja vissza azt, amit én életként ajándékozok neki, és így éppen saját magával szemben lesz szörnyű kegyetlen; de én mégis állandóan gondot viselek rá. Ezért azt akarom, hogy te tudjad: minden, amit az embernek adok, végtelen gondviselésemből származik.

Ezért van az, hogy amikor gondviselésemmel megteremtettem az embert, magamba tekintettem, és foglya lettem teremtményem szépségének: mert azt határoztam, hogy szerető gondviselésemmel a saját képemre és hasonlatosságomra teremtem meg őt, sőt adtam neki emlékezetet is, hogy el ne feledje a jótetteimet. Azt akartam, hogy az ember az örök Atya hatalmából is részesüljön.

Ezenfelül adtam még neki értelmet is, hogy Fiam bölcsességében megismerje és megértse az én akaratomat, aki lángoló atyai szeretetemben minden kegyelem forrása és ajándékozója vagyok. Adtam még neki akaratot is, hogy szeretni tudjon, megajándékoztam a Szentlélek kegyelmével, hogy tudja szeretni mindazt, amit az értelmével megismert és belátott.

Mindezt pedig azért tettem jóságos gondviselésemmel, hogy az ember képes legyen majd a boldog örök másvilágban végtelen örömmel egyedül csak engem szemlélni, és belőlem élni. Amint már máskor elmondtam neked, bezárult az ég ősszülőtök, Ádám engedetlensége miatt: és ebből az engedetlenségből áradt szét azután az egész világra minden rossz.

Hogy pedig engedetlensége büntetését, a halált elvegyem az embertől, mindent felülmúló szerető gondviselésemmel odaadtam nektek egyszülött Fiamat, hogy ő segítsen nyomorúságtokon. Nagyon engedelmessé tettem őt, hogy az emberi nem megszabaduljon attól a romlástól, amely ősszüleitek engedetlensége következtében szétáradt a világon. Ezért mintegy a szeretet foglyaként őszinte engedelmességgel sietett a szent kereszten való gyalázatokkal tetézett halála felé, és szent halála közvetítésével felkínálta nektek az életet nem embersége, hanem istensége erejével.”

VÁLASZOS ÉNEK

Zsolt 16, 8. 7

Óvj engem, Uram, mint szemed fényét, {*} Szárnyad árnyékában védj meg engem!

Csodás jóságodat mutasd meg, aki megmented a benned bízót. {*} Szárnyad árnyékában védj meg engem!