143. zsoltár, 1-10{/r}
Győzelemért és békéért
Mindent elviselek abban, aki erőt ad (Fil 4, 13).
143. zsoltár
Győzelemért és békéért
Kezét harcra edzette, amikor legyőzte a rosszat: „Bízzatok, mondja, mert legyőztem a világot” (Szt. Hiláriusz).
I.

{v}1{/v}Áldott legyen az Úr, az én sziklaváram,{+}

ő tanította kezemet a harcra,{x}

és ujjaimat viadalra.

{v}2{/v}Irgalmasságom és erősségem ő nékem,{x}

menedékem és szabadulásom,

védőpajzsom, benne remélek,{x}

aki a népeket meghódoltatja előttem.

{v}3{/v}Uram, ki az ember, hogy törődöl vele,{x}

az emberfia, hogy gondolsz reá?

{v}4{/v}Hiszen olyan az ember, mint a szellő,{x}

napja pedig, mint a suhanó árnyék.

{v}5{/v}Uram, hajlítsd le egedet, és szállj alá,{x}

érintsd meg a hegyeket, hadd füstöljenek!

{v}6{/v}Lobogtasd villámod, és űzd szét ellenségeim,{x}

szórd rájuk nyilaid, és zavard meg őket!

{v}7{/v}Nyújtsd le kezed a magasból,{x}

szabadíts meg, ments ki a nagy vizekből,

az idegenek hatalmából,{+}

{v}8{/v}akiknek ajka hazugságot beszél,{x}

és jobb kezük hamisan esküszik.

II.

{v}9{/v}Új éneket énekelek néked, Istenem,{x}

tízhúrú hárfán zsoltárt zengek neked.

{v}10{/v}A királyokat diadalra segíted,{x}

és szolgádat, Dávidot a gonosz kardtól megmented.

{v}11{/v}Ments meg, szabadíts ki engem{x}

az idegen népek keze közül,

akiknek ajka hazugságot beszél,{x}

és jobb kezük hamisan esküszik.

{v}12{/v}Fiaink legyenek, mint sarjadó palánták,{x}

ifjú erőtől duzzadók,

és leányaink díszesek, mint a faragott oszlopok,{x}

amelyek palotákat ékesítenek.

{v}13{/v}Csűreink teljenek meg színig,{x}

minden jótól roskadozzanak.

Ezrével legelésszenek juhaink,{+}

számukat se tudjuk rétjeinken,{x}

{v}14{/v}állataink kövérre hízzanak.

Ne támadjon rés falainkon, sem átjárás,{x}

utcáinkat ne töltse be jajveszékelés.

{v}15{/v}Boldog a nép, amelynek így megy a sora,{x}

boldog a nép, amelynek az Úr az Istene!

HTML © Juraj Vidéky, László Elek