## USPOŘÁDÁNÍ LITURGIE HODIN

POZVÁNÍ K MODLITBĚ | RANNÍ CHVÁLY | MODLITBA SE ČTENÍM | VEČERNÍ CHVÁLY | KOMPLETÁŘ

V. Bože, shlédni a pomoz.
O. Pane, pospěš mi pomáhat.

Sláva Otci i Synu i Duchu Svatému,
jako byla na počátku, i nyní i vždycky
a na věky věků. Amen.
Aleluja (v době postní se vynechává).
Tento úvod se vynechává, předcházelo-li pozvání k modlitbě.

HYMNUS

Následuje příslušný hymnus.
Pro neděle a všední dny v době adventní, vánoční, postní a velikonoční je na začátku vlastních textu příslušného úseku liturgické doby; v liturgickém mezidobí je na příslušném místě v žaltáři.
Pro velikonoční triduum, slavnosti a svátky je vlastní nebo ze společných textů.
Pro památky svatých, pokud nemají tento hymnus vlastní, se může vzít buď ze společných textů, nebo z příslušného dne liturgické doby.
Hymnus určený pro ranní chvály se může nahradit hymnem z některé jiné části denní modlitby Církve.

ŽALMY

Po hymnu následují žalmy – jeden žalm "ranní", kantikum ze Starého zákona a žalm "oslavný" – se svými antifonami.
Neděle a všední dny mají žalmy i antifony z příslušného dne v žaltáři. Antifony, pokud nejsou vlastní, berou se rovněž ze žaltáře.
Velikonoční oktáv, slavnosti a svátky mají žalmy a kantikum nedělní z 1. týdne, antifony vlastní nebo ze společných textů.
Památky svatých mají žalmy, kantikum i antifony z příslušného dne v týdnu; někdy však mají žalmy nebo antifony vlastní.
Po psalmodii se čte krátké nebo delší čtení z Písma svatého.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Pro neděle a všední dny v době adventní, vánoční, postní a velikonoční je krátké čtení mezi vlastními texty pro liturgické doby; v liturgickém mezidobí je na příslušném místě v žaltáři.
Pro slavnosti a svátky je mezi vlastními nebo společnými texty.
Pro památky svatých, pokud nemají vlastní krátké čtení, se může vzít buď ze společných textů, nebo z příslušného dne liturgické doby.

DELŠÍ ČTENÍ

Místo krátkého čtení se může vybrat delší biblické čtení, hlavně při modlitbě s účastí lidu (srov. Všeobecké pokyny k liturgii hodin, č. 46) – buď z modlitby se čtením, nebo z těch, která se čtou ve mši, hlavně z textů, které se z různých důvodů nemohly uplatnit.
Při modlitbě s účastí lidu se může podle okolností připojit krátká promluva k vysvětlení toho, co bylo čteno.

ODPOVĚĎ NA BOŽÍ SLOVO

Po čtení nebo po promluvě se může vložit chvíle ticha.
Následuje responsoriální zpěv, jehož text je uveden vždy hned po krátkém čtení.
Může se nahradit i jiným zpěvem stejné povahy, schváleným k tomuto účelu příslušnou biskupskou konferencí.

ZACHARIÁŠOVO KANTIKUM

Lk 1, 68-79

Potom se říká následující kantikum z evangelia s příslušnou antifonou.
Antifona k Zachariášovu kantiku je obvykle mezi vlastními texty. Pokud někdy není vlastní, bere se o slavnostech, svátcích a památkách svatých ze společných textů, o památkách svatých se může vzít též z příslušného dne liturgické doby.

Mesiáš a jeho předchůdce

Požehnaný buď Pán, Bůh Izraele, *
protože navštívil a vykoupil svůj lid.
A vzbudil nám mocného Spasitele *
z rodu Davida, svého služebníka,
jak slíbil od pradávna *
ústy svých svatých proroků:
že nás zachrání od našich nepřátel *
a z rukou všech, kteří nás nenávidí.
Slitoval se nad našimi otci *
a rozpomenul se na svou svatou smlouvu:
na přísahu, kterou se zavázal našemu otci Abrahámovi, *
že nám dá
abychom mu beze strachu *
a vysvobozeni z rukou nepřátel
zbožně a spravedlivě sloužili *
po všechny dny svého života. –

A ty, synu, budeš prorokem Nejvyššího, *
neboť půjdeš před Pánem, abys mu připravil cestu,
dát jeho lidu poznat spásu *
v odpuštění hříchů
pro slitování a milosrdenství našeho Boha, *
kterým nás navštívil vycházející z výsosti,
aby se zjevil těm, kdo jsou ve tmě a v stínu smrti, *
a uvedl naše kroky na cestu pokoje.
Sláva Otci i Synu *
i Duchu Svatému,
jako byla na počátku, i nyní i vždycky *
a na věky věků. Amen.

Zakončení Sláva Otci se připojuje na konci každého kantika, pokud není stanoveno jinak.
Opakuje se antifona.

PROSBY ZA ZASVĚCENÍ DNE A PRÁCE PÁNU

Po skončení tohoto kantika se konají prosby.
Pro neděle a všední dny v době adventní, vánoční, postní a velikonoční jsou mezi vlastními texty pro liturgické doby; v liturgickém mezidobí jsou na příslušném místě v žaltáři.
Pro velikonoční triduum, slavnosti a svátky jsou mezi vlastními nebo společnými texty.
Pro památky svatých se tyto prosby mohou vzít buď ze společných textů, nebo z příslušného dne liturgické doby.
Každá prosba se skládá ze dvou částí, z nichž druhá se může říkat jako odpověď.
Na prosby navazuje modlitba Páně; při společné modlitbě ji může předcházet krátké vybídnutí (Texty) a modlí se ji všichni společně.

Otče náš, jenž jsi na nebesích,
posvěť se jméno tvé.
Přijď království tvé.
Bůď vůle tvá jako v nebi, tak i na zemi.
Chléb náš vezdejší dej nám dnes.
A odpusť nám naše viny,
jako i my odpouštíme našim viníkům.
A neuveď nás v pokušení,
ale zbav nás od zlého.

ZÁVĚREČNÁ MODLITBA

Potom se ihned říká příslušná závěrečná modlitba bez předcházející výzvy Modleme se. buď z vlastních textů pro liturgické doby, nebo z vlastních či společných textů o svatých.
Končí delším zakončením jako po modlitbě se čtením.
Obrací-li se k Otci:
Skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.
Obrací-li se k Otci, ale ke konci je zmínka o Synu:
Neboť on s tebou v jednotě Ducha Svatého žije a kraluje po všechny věky věků.
Obrací-li se k Synu:
Neboť ty žiješ a kraluješ s Bohem Otcem v jednotě Ducha Svatého po všechny věky věků.
A odpovídá se:
Amen.

ZAKONČENÍ

Předsedá-li společnému slavení kněz nebo jáhen, připojí závěrečný pozdrav a požehnání:
Pán s vámi.
O. I s tebou.
Požehnej vás všemohoucí Bůh,
Otec i Syn + i Duch Svatý.
O. Amen.

Může se použít též textů pro slavnostní požehnání nebo žehnacích modliteb z misálu.
Následuje-li propuštění lidu, říká se:
Jděte ve jménu Páně.
O. Bohu díky.

Není-li přítomen kněz nebo jáhen anebo modlí-li se někdo sám, končí se slovy:
Pán nám žehnej,
ode všeho zlého nás ochraňuj
a doveď nás do života věčného.
O. Amen.

HTML © Juraj Vidéky