ÉVKÖZI IDŐ

18. HÉT

OLVASMÁNYOS IMAÓRA

VASÁRNAP

Kezdődik Ámosz próféta könyve

1, 1 – 2, 3

Az Úr ítélete a nemzetek felett

Egy tekoai pásztornak, Ámosznak szavai, azok a látomások, amelyeket Izraelről látott Uzijának, Júda királyának napjaiban, és Jerobeámnak, Joás fiának, Izrael királyának napjaiban, két évvel a földrengés előtt.

Ezt mondja az Úr: „Az Úr szózata zeng Sionon, Jeruzsálemben hallatja szavát. Gyászolnak a pásztorok legelői, kiszáradt a Kármel orma.

Ezt mondja az Úr: »Damaszkusznak három, sőt négy bűne miatt nem változtatom meg szándékomat. Mivel Gileádot vasvesszővel zúzták szét, tüzet bocsátok Hazael házára, hogy pusztítsa el Ben-Hadad palotáit. Feltöröm Damaszkusz zárát, megsemmisítem azt, aki Bikat-Avenben trónol, és azt, aki Bet-Éden jogarát tartja, Arám népét pedig Kirbe hurcolják fogolynak – mondja az Úr.«

Ezt mondja az Úr: »Gázának három, sőt négy bűne miatt nem változtatom meg szándékomat. Mivel az egész lakosságot elhurcolták, hogy kiszolgáltassák Edomnak, tüzet bocsátok Gáza falaira, hogy eméssze meg palotáit. Megsemmisítem azt, aki Asdodban trónol és azt, aki Askelon jogarát tartja, karomat Ekron ellen fordítom, úgyhogy elpusztul a filiszteusok maradéka – mondja az Úr.«

Ezt mondja az Úr: »Tirusznak három, sőt négy bűne miatt nem változtatom meg szándékomat. Mivel az egész lakosságot foglyul ejtve kiszolgáltatta Edomnak, és nem emlékezett meg a testvéri szövetségről, tüzet bocsátok Tirusz falaira, hogy eméssze meg palotáit.«

Ezt mondja az Úr: »Edomnak három, sőt négy bűne miatt nem változtatom meg szándékomat. Mivel testvérét karddal üldözte, és megtagadta tőle az irgalmat, továbbra is haragot táplált iránta, és mindvégig kitartott a gyűlöletben, tüzet bocsátok Temánra, hogy eméssze meg Boszra palotáit.«

Ezt mondja az Úr: »Ammon fiainak három, sőt négy bűne miatt nem változtatom meg szándékomat. Mivel kettévágta a gileádi várandós asszonyokat, hogy kiterjessze határait, tüzet gyújtok Rabba falán, hogy eméssze meg palotáit, csatakiáltás közepette, ütközetnek napján, forgószélben, viharnak napján. Királyuk fogságba megy a fejedelmeivel együtt – mondja az Úr.«

Ezt mondja az Úr: »Moábnak három, sőt négy bűne miatt nem változtatom meg szándékomat. Mivel szénné égette Edom királyának csontjait, tüzet bocsátok Moábra, hogy eméssze meg Kerijjot palotáit, és pusztuljon el Moáb a zendülésben, csatakiáltás és harsonazengés közepette. A bírót elmozdítom körükből, és elpusztítom vele minden fejedelmét – mondja az Úr.«”

VÁLASZOS ÉNEK

Zsolt 9, 8. 9; Ám 1, 2

Az Úr trónusa ítéletre készen áll, a világot ő ítéli meg igazságban, {*} A népeknek ő oszt méltányosan igazságot.

Az Úr szózata zeng a Sionon, Jeruzsálemben hallatja szavát. {*} A népeknek ő oszt méltányosan igazságot.

Kezdődik a Barnabásnak tulajdonított levél

(Cap. 1, 1-8; 2, 1-5: Funk 1, 3-7)

Az örök élet reménye: hitünk kezdete és beteljesedése

Üdv és béke fiaimnak és leányaimnak az Úr nevében, aki szeret minket.

Mivel nagy és gazdag az Úr rajtatok végbevitt műve, szerfelett örülök boldog és dicsőséges szellemetek megnyilvánulásain. Ezek tanúsítják, hogy a belétek oltott lelki adományok birtokában vagytok. Ezért még inkább örvendezem, remélve üdvösségemet, hiszen látom, hogy az Úrtól fakasztott forrás bőségéből eláradt a Lélek rajtatok. Nagyon boldoggá tett áhított viszontlátástok.

Az igazság útján az Úr kísér engem. Abban a tudatban és meggyőződésben, hogy sokat megértetek szavaimból, amikor köztetek beszélek, arra kényszerülök, hogy magamnál jobban szeresselek titeket, hiszen az örök élet reménye által nagy hit és szeretet költözött belétek. Arra gondolva tehát, hogy a ti üdvötök rám is tartozik, és hogyha közlök veletek valamit abból, amit én is kaptam, az nekem is javamra szolgál, s mivel magam is ilyen lelki adományokkal szolgálhatok, eltökéltem, hogy röviden írok nektek, és így hitetek mellett ismeretetek is teljesebb lesz.

Az Úrnak három rendelkezése van: az örök élet reménye, amely hitünk kezdete és beteljesedése; a megigazulásunk, amely az ítélet kezdete és vége; a jókedvű és örvendező szeretet, amely megigazulásunk bizonysága. Az Úr az elmúltakat és jelenvalókat a próféták által nyilvánította ki, és módot adott rá, hogy a jövendőbe is betekinthessünk valamennyire. Amikor látjuk, hogy minden olyan rendben következik be, ahogy megmondta, akkor gazdagodjék és mélyüljön el a mi istenfélelmünk. Én pedig nem is mint mesteretek, hanem mint közületek való társatok rámutatok egyre s másra, hogy a jelen életben örvendezők legyetek.

Mivel rossz napok járnak és a Gonosz hatalmon van, önmagunkra figyelve kell kutatnunk az Úr igazságos ítéleteit. Hitünk segítsége az istenfélelem és a türelem, küzdőtársunk pedig a nagylelkűség és az önmegtartóztatás. Ha ezeket az Úrral kapcsolatosan tisztán megőrizzük, akkor meglesz bennünk a bölcsesség és az értelem, a tudomány és a megismerés.

Isten nyilvánvalóvá tette számunkra prófétái által, hogy sem áldozati adományra, sem egészen elégő áldozatokra, sem ajándékokra nincs szüksége, hiszen ezt mondja: Minek nekem megannyi véres áldozatotok? – mondja az Úr. Jóllaktam már kosokból készült égőáldozataitokkal és a hizlalt borjak hájával. A bikák és bakok vérében nem lelem kedvemet. Ha elém járultok színem látására, ki kér rá benneteket, hogy udvaraimat tapodjátok? Ne hozzatok nekem többé értéktelen ételáldozatot, mert a füstjük utálattal tölt el. Újhold, szombat és ünnepi összejöveteleitek … hogy tűrjem tovább ünnepeiteket? (Iz 1, 11-13)

VÁLASZOS ÉNEK

Gal 2, 16; Ter 15, 6

Tudjuk, hogy az embert a Jézus Krisztusba vetett hit teszi igazzá. {*} Mi is elfogadtuk Jézus Krisztus hitét, hogy a Krisztusba vetett hitben váljunk igazzá.

Hitt Ábrahám az Úrnak, ő pedig beszámította neki megigazulásra. {*} Mi is elfogadtuk Jézus Krisztus hitét, hogy a Krisztusba vetett hitben váljunk igazzá.

HÉTFŐ

Ámosz próféta könyvéből

2, 4-16

Az Úr ítélete Júda és Izrael felett

Ezt mondja az Úr: „Júdának három, sőt négy bűne miatt nem változtatom meg szándékomat. Mivel elvetették az Úr törvényét, s nem tartották meg parancsait; mivel tévútra vezették őket hazug isteneik, akiknek már atyáik is nyomukba szegődtek, tüzet bocsátok Júdára, hogy eméssze meg Jeruzsálem palotáit.”

Ezt mondja az Úr: „Izraelnek három, sőt négy bűne miatt nem változtatom meg szándékomat. Eladják az igazat ezüstért, a szegényt meg egy pár saruért; a szegények fején gázolnak, és a gyöngéket eltérítik útjukról. Apa és fia egyazon lányhoz jár, hogy szent nevemre szégyent hozzon. Minden oltár közelében zálogba vett ruhákra telepszenek, és Istenük házában az elítéltek borát isszák.

Noha én söpörtem el előlük az amoritákat, akik magasak voltak, mint a cédrus, és erősek, mint a tölgyfa, mégis elpusztítom felül a gyümölcsüket, alul meg a gyökerüket.

Én hoztalak fel titeket Egyiptom földjéről, vezettelek benneteket a pusztában negyven éven át, hogy elfoglaljátok az amoriták földjét. Prófétákat is támasztottam fiaitok között, nazirokat ifjaitok között. Vajon nem így van, Izrael fiai? – mondja az Úr. De ti a nazirokat borral itattátok, a prófétáknak megparancsoltátok: »Ne jövendöljetek!«

Nos hát, rátok nehezedem, ahogy a kévével rakott szekér a földre nehezedik. Nem lesz menedéke a gyors futónak, az erős mit sem kezdhet erejével, a bátor nem menti meg életét. Az íjász nem áll helyt, a fürge lábú nem tud elmenekülni, s a lovas sem menti meg életét. A hősök között a legbátrabb is ruhátlanul menekül azon a napon – mondja az Úr.”

VÁLASZOS ÉNEK

Ám 2, 10. 11. 12; Zsolt 94, 10-11

Én hoztalak fel titeket Egyiptom földjéről, vezettelek benneteket a pusztában negyven éven át. {*} Azt mondtam: Ez a nép tévelygő szívű, nem ismerték meg utaimat.

Prófétákat is támasztottam fiaitok közül, de ti a prófétáknak megparancsoltátok: Ne jövendöljetek! {*} Azt mondtam: Ez a nép tévelygő szívű, nem ismerték meg utaimat.

A Barnabásnak tulajdonított levélből

(Cap. 2, 6-10; 3, 1. 3; 4, 10-14; Funk 1, 7-9. 13)

A mi Urunk, Jézus Krisztus új törvénye

Az áldozatot, égőáldozatokat, adományokat Isten eltörölte, hogy a mi Urunk, Jézus Krisztusnak a kényszer igáját nem ismerő új törvényében ne legyen ember adta áldozat. Ezért mondja: Talán én parancsoltam atyáitoknak, amikor kihoztam őket Egyiptomból, hogy égő és véres áldozatot mutassanak be? Én azt parancsoltam nekik: Senki se gondoljon szívében rosszat embertársa ellen, és a hamis esküt ne szeressétek! (Vö. Jer 7, 22)

Ha nem vagyunk értetlenek, meg kell hát értenünk jóságos Atyánk szándékát. Megmondta nekünk, hogyan közelítsünk hozzá, nehogy tévutakon keressük őt, hasonlóan hozzájuk. Ezt üzeni nekünk: Az Úrnak szánt áldozat a megtört szív, az őt dicsőítő szív kedves az Istennek, aki azt megteremtette (vö. Zsolt 50, 18).

Figyelmesen kutatnunk kell tehát, testvérek, hogy mi válhat üdvösségünkre, nehogy a Gonosz belénk férkőzzék és elszakítson az élettől minket.

Ezért mondja az Úr, a következőket is nekik: Minek böjtöltök nekem, mondja az Úr, hogy kiabáló hangotokat hallani lehessen? Én nem ilyen böjtöt választottam, mondja az Úr, nem a lelkét megalázó embert… Nekünk pedig ezt mondja: Íme, ilyen a böjt, melyet én választottam, mondja az Úr; oldd meg minden igazságtalanság kötelékét és a sérelmes szerződések kötelezettségét, bocsásd szabadon az elnyomottakat, törj össze minden igát, semmisíts meg minden igazságtalan írást, oszd meg kenyeredet az éhezővel, a szűkölködőnek és bujdosónak adj helyet házadban (vö. Iz 58, 4-7).

Kerüljünk tehát minden hiábavalóságot, egész szívvel gyűlöljük a gonosz élet tetteit. Ne merüljetek úgy magatokba, és ne éljetek csak magatok számára, mintha már elértétek volna az üdvösséget, hanem egybegyűlve kutassátok azt, ami mindenkinek hasznos, így mondja a Szentírás: Jaj nektek, akik magatok előtt vagytok okosak, és saját színetek előtt vagytok bölcsek! (Vö. Iz 5, 21) Legyünk lelki emberek, legyünk tökéletes templomai az Úrnak. Amennyire tőlünk telik, elmélkedjünk az Úr félelméről, és iparkodjunk megtartani törvényeit, hogy megigazulásunkon örvendhessünk. Az Úr személyválogatás nélkül ítéli meg (vö. 1 Pét 1, 17) a világot. Mindenki cselekedetei szerint nyer ítéletet. Ha jó volt, igaz volta előtte fog járni; ha rossz volt, gonoszságainak fizetsége vár rá; nehogy hivatásunkban ellankadva vétkeinkben haljunk meg, és a gonoszság fejedelme a fölöttünk nyert hatalommal kihajítson minket Isten országából.

Értsétek meg, testvéreim, a következőket is: mindazok a jelek és csodák után is, amelyek Izraelben történtek, az Úr elhagyta őket; vigyázzatok tehát, nehogy velünk is megtörténjék, ami meg van írva: Sokan vannak a meghívottak, de kevesen a választottak (Mt 22, 14).

VÁLASZOS ÉNEK

Gal 3, 24-25. 23

A törvény nevelőnk lett Krisztusra, hogy a hitben megigazuljunk. {*} A hit eljövetelével azonban kikerültünk a nevelő keze alól.

Mielőtt a hit elérkezett, a törvény fogott össze és őrzött meg minket a hitnek, amelynek kinyilatkoztatása a jövőre várt. {*} A hit eljövetelével azonban kikerültünk a nevelő keze alól.

KEDD

Ámosz próféta könyvéből

7, 1-17

Látomás a csapásokról

Ezt mutatta nekem az Úr, az Isten: Amikor a fű sarjadni kezdett, lám, sáskák érkeztek, nagy sáskák, miután a király lekaszált. Amikor az ország zöld mezejét pusztították, így szóltam: „Uram, Isten, kérlek, irgalmazz! Hogyan állhat fenn Jákob, amikor oly parányi?” És az Úr megkönyörült. „Nem fog bekövetkezni” – mondja az Úr, az Isten.

Ezt mutatta nekem az Úr, az Isten: Lám, az Úr, az Isten előhívta büntetésül a tüzet, amely megemésztette a nagy mélységet, és a mezőt is fölperzselte. Akkor így szóltam: „Uram, Isten, kérlek, hagyd abba! Hogyan állhat fenn Jákob, amikor oly parányi?” És az Úr megkönyörült. „Ez sem fog bekövetkezni” – mondja az Úr, az Isten.

Ezt mutatta nekem az Úr, az Isten: Lám, egy ember állt a falon, a kezében mérőónt tartott. Az Úr megkérdezte: „Mit látsz, Ámosz?” Azt feleltem: „Mérőónt.” Az Úr így szólt: „Nézd, lemérem népemet, Izraelt mérőónnal, és többé nem kegyelmezek neki. Elpusztulnak Izsák magaslatai, lerombolják Izrael szentélyeit, és karddal támadok Jerobeám házára.”

Amacja, Bétel papja ezt az üzenetet küldte Jerobeámnak, Izrael királyának: „Ámosz összeesküvést sző ellened Izrael házában. Az ország nem tűrheti tovább beszédeit. Mert, lám, ezt mondja Ámosz: »Jerobeámot karddal ölik meg, Izraelt pedig fogságba hurcolják tulajdon földjéről.«”

Ámosznak pedig ezt mondta Amacja: „Látnok! Menj el innen! Menekülj Júda földjére! Ott edd kenyeredet, és ott jövendölj! Bételben többé ne jövendölj, mert királyi szentély, és a királyság temploma!”

Ámosz így felelt Amacjának: „Nem voltam én próféta, sem prófétának fia: pásztor voltam, és szikomort gyűjtögettem. Az Úr azonban elhívott a nyáj mellől. Azt mondta nekem az Úr: »Menj, jövendölj népemnek, Izraelnek.« Halljad hát az Úr szavát!

Azt mondod: »Ne jövendölj Izrael ellen, ne beszélj Izsák háza ellen!« Ezért ezt mondja az Úr: »Feleséged a város cédája lesz, fiaid és leányaid kard élén vesznek el, felosztják földedet kötéllel, te magad tisztátalan földön halsz meg, Izraelt fogságba hurcolják tulajdon földjéről.«

VÁLASZOS ÉNEK

Ám 3, 7. 8; 7, 15

Az Úr nem tesz semmit anélkül, hogy szándékát el ne árulná szolgáinak, a prófétáknak. {*} Ki ne jövendölne, ha szól az Úr?

Az Úr elhívott a nyáj mellől. Azt mondta nekem: Menj, jövendölj népemnek. {*} Ki ne jövendölne, ha szól az Úr?

A Barnabásnak tulajdonított levélből

(Cap. 5, 1-8; 6, 11-16; Funk 1, 13-15. 19-21)

Az új teremtés

Az Úr azért adta halálra saját testét, hogy bűneink elengedése által megszenteljen minket; ezt nyerjük el ugyanis a vérével való meghintés által. Róla van megírva Izrael számára és a mi számunkra is: Megsebesíttetett gonoszságainkért, szorongatásban volt része bűneinkért, az ő kék foltjai által gyógyultunk meg. Mint a juhot, úgy vitték leölésre, és elnémult, mint a bárány nyírója előtt (vö. Iz 53, 5-7). Igen nagy hálával tartozunk az Úrnak azért, mert a múltat megmutatta, a jelenvalókkal tanított, és a jövőre vonatkozóan sem hagyott minket homályban. A Szentírás azt mondja: Nem jogtalanul feszítenek hálókat a madaraknak (vö. Péld 1, 17). Ezzel azt mondja, hogy igazságosan pusztul el az az ember, aki a sötétség útjára tér, noha ismeri az igazság útját.

De azt is kérdem, testvérem, ha az Úr Krisztus vállalta a szenvedést a mi lelkünkért, mégis hogyan tűrhette el, hogy emberek keze által szenvedjen, holott Ő az egész világ Ura? Őhozzá szólt ugyanis Isten a világ teremtésekor: Teremtsünk embert képünkre és hasonlatosságunkra (Ter 1, 26). Halljátok hát! Róla szóltak a próféták, hiszen tőle kapták a jövendölés adományát. Ő pedig elviselte a halált, mivel testben kellett megjelennie, hogy eltiporja a halált és bizonyságot tegyen a halálból váló feltámadásról. Elviselte a halált, hogy az atyáknak tett ígéretet beteljesítse, és magának új népet szerezve a földön megmutassa, hogy a feltámadás után ő fogja megítélni a világot. Továbbá tanította Izraelt, nagy csodákat és jeleket művelt; nem mintha ezért magasztalták vagy szerették volna.

Amikor bűneink bocsánatával új életre támasztott minket, megadta nekünk, hogy új természetet vegyünk fel, tudniillik az istengyermekség lelkületét, minthogy újjáteremtett minket. Mert rólunk mondja a Szentírás amikor az Atya így szól a Fiúhoz: Teremtsünk embert képünkre és hasonlatosságunkra. Ők uralkodjanak a föld állatai, az ég madarai és a tenger halai fölött (vö. Ter 1, 26). És amikor szépnek talált minket mint az ő teremtményét, azt mondta: Legyetek termékenyek, szaporodjatok, töltsétek be a földet! (Ter 1, 28)

Ezt az Atya a Fiúnak mondta. De ismét arra hivatkozom, hogy miként szólt mihozzánk. Az utolsó időkben vitte végbe a második teremtést. Azt mondja az Úr: Íme, olyanná alkotom az utolsókat, mint az elsőket (vö. Mt 20, 16). Erre utalt a Próféta, amikor ezt hirdette: Menjetek be a tejjel és mézzel folyó földre, és uralkodjatok rajta! (Vö. Kiv 33, 3) Íme tehát, mi újjá lettünk teremtve, miként máshol ismét mondja a Próféta: Íme, mondja az Úr, elveszem tőlük – vagyis azoktól, akiket előre kiválasztott az Úr Lelke – a kőszívet, és hússzívet adok nekik (vö. Ez 11, 19). Mert ő testben akart közöttünk megjelenni és nálunk lakni. Szívünk ugyanis Isten temploma, testvéreim. Mert azt mondja az Úr: Magasztallak a testvérek gyülekezetében, és a szentek egyházában énekelek neked (vö. Zsolt 21, 23). Mi vagyunk tehát azok, akiket bevezetett arra a jó földre.

VÁLASZOS ÉNEK

ApCsel 3, 25; Gal 3, 8

Ti vagytok a prófétáknak és annak a szövetségnek a fiai, amelyet az Isten atyátokkal kötött, amikor így szólt Ábrahámhoz: {*} A te utódodban áldást nyer a föld minden nemzetsége.

Mivel az Írás előre látta, hogy Isten a hittel teszi megigazulttá a pogányokat, előre hirdette Ábrahámnak: {*} A te utódodban áldást nyer a föld minden nemzetsége.

SZERDA

Ámosz próféta könyvéből

9, 1-15

Az igazak boldog sorsa

Láttam az Urat, amint az oltár mellett állt. Azt mondta: „Sújts az oszlopfőre, rendüljön meg a mennyezet! Összetöröm mindannyiuk fejét, karddal ölöm meg, aki megmarad. Senki nem menekülhet meg közülük, nem lesz számukra sehol menedék. Ha leszállnak az alvilágba, kezem onnan is visszahozza őket; ha az egekbe menekülnek, onnan is leszállítom őket. Ha elrejtőznek a Kármel csúcsán, felkutatom, és onnan is visszahozom őket; ha szemem elől a tenger mélyére bújnak, ott is parancsolok a sárkánynak, hogy marja meg őket. Ha ellenségeik előtt fogságba mennek, ott is parancsolok a kardnak, hogy ölje meg őket. Rajtuk lesz a szemem, de romlásukra, nem javukra.”

Az Úr a Seregek Istene… Ha megérinti a földet, kiszárad, és gyászol minden lakója: emelkedik minden, mint a Nílus, és süllyed, mint Egyiptom folyama. Lakóhelyét az égben ő építette fel, boltozatát ő emelte a föld fölé. Ő hívja elő a tenger vizét, és ő önti a föld színére: az Úr az ő neve.

„Izrael fiai, nem vagytok-e ti is olyanok, mint a kusiták fiai? – mondja az Úr. Nem én hoztam-e fel Izraelt Egyiptom földjéről, a filiszteusokat Kaftorból, az arámokat Kirből? Nos, rajta tartom szememet a bűnös országon, hogy eltöröljem a föld színéről. De Jákob házát mégsem pusztítom el egészen – mondja az Úr. Mert, lám, parancsot adok, és szétszórom Izrael fiait a különféle nemzetek közé, mint amikor rostál az ember, anélkül, hogy egy szem is a földre esnék. Kard élén hullik el népemben minden gonosztevő, mind, aki mondja: »A vész nem közeleg, nem érkezik el hozzánk.«

Azon a napon felállítom Dávid roskadozó sátrát, repedéseit kijavítom, romjait felépítem, helyreállítom, hogy olyan legyen, mint hajdanában volt. Hadd foglalják el azt, ami Edomból megmarad, és minden nemzetet, ahol segítségül hívják nevemet – mondja az Úr, és meg is teszi.

Igen, jönnek napok – mondja az Úr_–, amikor együtt jár a szántóvető és az arató, a sajtoló és a magvető, újbor fakad a hegyekből, patakzik minden halomból. Népemet, Izraelt helyreállítottam: fölépítik a romba dőlt városokat, és bennük laknak, szőlőskerteket ültetnek, és isszák a borát, kerteket telepítenek és eszik a gyümölcsét. Letelepítem őket földjükre, soha többé nem tépik ki őket földjükből, amelyet nekik adtam – mondja az Úr, a te Istened.”

VÁLASZOS ÉNEK

Vö. ApCsel 15, 16-17. 14.

Hogy az emberek keressék az Urat, és minden nép, amelynek rólam adnak nevet, {*} Megkegyelmezek és újra fölverem Dávid sátrát, mondja az Úr.

Isten hozzákezdett, hogy a pogányok soraiból népet toborozzon magának, hiszen meg van írva. {*} Megkegyelmezek és újra fölverem Dávid sátrát, mondja az Úr.

A Barnabásnak tulajdonított levélből

(Cap. 19, 1-3. 5-7. 8-12: Funk 1, 53-57)

A világosság útja

A világosság útja ez: ha valaki el akar jutni a jók számára készített helyre, cselekedeteivel törekedjék rá. Megkaptuk annak az ismeretét is, hogy miként járjunk ezen az úton. Szeresd Teremtődet, tiszteld Alkotódat; dicsőítsd azt, aki megváltott a halálból, szíved legyen egyszerű, lelked gazdag. Ne társulj azokhoz, akik a halál útján járnak, gyűlöld mindazt, ami nem tetszik Istennek. Kerülj minden képmutatást, ne hagyd el az Úr parancsait. Önmagadat ne magasztald fel, légy mindenben alázatos; ne keresd a magad dicsőségét. Ne fogadj el olyan rossz tanácsot, amely embertársad kárára lenne; ne légy elbizakodott.

Embertársadat önmagadnál is jobban szeresd. Tartózkodj a magzatelhajtástól, de születése után se öld meg gyermekedet. Ne vedd le kezedet fiadról vagy leányodról, hanem gyermekségüktől fogva tanítsd őket istenfélelemre. Embertársad javait ne kívánd meg, ne légy kapzsi. Ne csatlakozz lélekben a kevélyekhez, hanem az alázatosakkal és igazakkal társulj.

Bármi történik veled, fogadd szívesen, tudván, hogy semmi sem történik veled Isten akarata nélkül. Ne légy állhatatlan, se kétszínű; a kétféleképpen beszélő nyelv ugyanis a halál csapdája.

Semmit se mondj a sajátodnak, hanem legyen mindened közös embertársaddal; mert ha társörökösök vagytok az örökkévaló dolgokban, mennyivel inkább a mulandókban? Ne légy vakmerő a beszédben: a száj ugyanis a halál csapdája. Amennyire teheted, légy lelked érdekében tiszta. Ne azért nyújtsd ki kezedet, hogy kapj valamit, hanem inkább adjál. Azokat, akik az Úr igéit hirdetik neked, szeresd, mint szemed világát.

Éjjel és nappal idézd emlékezetedbe az ítélet napját. Ezért naponta keresd szent testvéreiddel a találkozást, egyrészt azért, hogy beszédedben, buzdításodban hasonló légy hozzájuk, másrészt azon elmélkedj, hogy hogyan tudsz szavaiddal megmenteni egy lelket, vagy pedig, hogy jót cselekedj bűneid bocsánatára.

Ne töprengj, ha adni akarsz, és ne kelletlenül adj. Gondolj arra, hogy ki lesz érdemeid jóságos jutalmazója. Őrizd meg a kapott tanítást, ne adj hozzá, és ne is végy el belőle semmit sem. A rossz mindig gyűlöletes legyen előtted. Igazságosan ítélkezz. Ne szíts egyenetlenkedést, hanem inkább békítsd ki a veszekedőket. Valld meg bűneidet. Rossz lelkiismerettel ne kezdj imádkozni. Ez a világosság útja.

VÁLASZOS ÉNEK

Zsolt 118, 101-102

Minden gonosz úttól távol tartom lábamat, {*} Hogy megtarthassam szavadat, Uram.

Meghozott ítéleteidtől sosem hajlok el, te magad tanítottál rájuk. {*} Hogy megtarthassam szavadat, Uram.

CSÜTÖRTÖK

Kezdődik Ozeás próféta könyve

1, 1-9; 3, 1-5

Isten népe iránti szeretetének jelképe a próféta

Az Úr szózatot intézett Ozeáshoz, Beéri fiához, Uzija, Jotam, Acház és Hiszkija júdeai királyok idejében, s Jerobeámnak, Joás fiának, Izrael királyának idejében.

Amikor az Úr szólni kezdett, ezt mondta az Úr Ozeásnak: „Menj, és végy feleségül egy házasságtörő asszonyt, és legyenek bűnben fogant gyermekeid; mert hűtlenül elhagyta az ország az Urat.” El is ment, feleségül vette Gomert, Diblaim lányát. Az asszony fogant, és fiuk született. Ekkor azt mondta az Úr: „Nevezd el Jiszreelnek, mert rövidesen megtorlom Jiszreel vérét Jehu házán, és megszüntetem Izrael házának királyságát. Jiszreel völgyében azon a napon összetöröm Izrael íját.”

Amikor az asszony ismét fogant és leányt szült, így szólt az Úr: „Hívd »Nincs irgalom«-nak, mert ezentúl nem irgalmazok Izrael házának, nem bocsátok meg nekik többé. Júda házához azonban irgalmas leszek: megmentem őket az Úr, az ő Istenük által; nem íjjal, karddal és harccal, nem lovakkal vagy lovasokkal mentem meg őket.” Amikor „Nincs irgalmat” elválasztotta, fogant, és fiút szült. Erre így szólt az Úr: „Nevezd el »Nem népem«-nek, mert nem vagytok többé az én népem, és én sem vagyok többé a ti Istenetek.”

Az Úr később így szólt hozzám: „Menj el újra, és szeress egy olyan asszonyt, aki bár szereti a férje, mégis házasságot tör, úgy, ahogy az Úr szereti Izrael fiait, noha más istenekben bizakodnak, és szeretik a mazsolás kalácsot.” Meg is szereztem magamnak tizenöt ezüstért és másfél mérő árpáért. Azután így szóltam hozzá: „Nálam maradsz hosszú ideig: nem törsz házasságot, nem leszel más férfié, s én is így teszek érted.”

Mert Izrael fiai is sokáig lesznek király és fejedelem nélkül, áldozat és kőoszlopok nélkül, efod és teráfok nélkül. Izrael fiai azután megtérnek. Keresni fogják az Urat, az ő Istenüket és királyukat, Dávidot. Az Úrhoz menekülnek remegve, s az ő javaihoz a végső időkben.

VÁLASZOS ÉNEK

1 Pét 2, 9. 10; Róm 9, 26

Ti választott nemzetség, királyi papság vagytok. {*} Ti valamikor nem voltatok nép, most pedig Isten népe vagytok.

Ahol azt mondják nekik: „Nem vagytok az én népem”, az élő Isten fiainak hívják majd őket. {*} Ti valamikor nem voltatok nép, most pedig Isten népe vagytok.

Balduin canterburyi püspök értekezéseiből

(Tract. 10: PL 204, 513-514. 516)

Erős a szeretet, mint a halál

Erős a halál, amely képes arra, hogy megfosszon minket az élet ajándékától. Erős a szeretet, amely egy jobb életbe tud bennünket bevezetni.

Erős a halál, amely elég hatalmas arra, hogy megfosszon minket a testi élettől. Erős a szeretet, amelynek hatalma van arra is, hogy amit a halál elzsákmányolt tőlünk, azt visszavegye tőle, és vissza is adja nekünk.

Erős a halál, amelynek senki emberfia nem tud ellenállni. Erős a szeretet, hiszen le tudja győzni a halált, le tudja törni fullánkját, meg tudja szelídíteni támadását, és képes arra is, hogy meghiúsítsa győzelmét. Eljön ugyanis az idő, amikor a halált majd ilyen becsmérlő szó fogja érni: Halál, hol a te fullánkod? Halál, hol a te győzelmed? (1 Kor 15, 55)

Erős a szeretet, mint a halál (vö. Én 8, 6), mert Krisztus szeretete a halál halála. Ezért mondja: Ó halál, én leszek a halálod; alvilág, én leszek a te halálos marásod (Oz 13, 14). Az a szeretet is, amellyel mi szeretjük Krisztust, olyan erős, mint a halál, mivel ez a szeretet is bizonyos értelemben halál, kioltja tudniillik a régi életet, eltörli a bűnöket, és eltemeti az örök halált hozó cselekedeteket.

Ez a mi Krisztus iránti szeretetünk már viszontszeretet, bár hasonló Krisztus irántunk való szeretetéhez, de kisebb annál. Ő ugyanis előbb szeretett minket (1 Jn 4, 10), és irántunk tanúsított szeretetével példát adott nekünk, hogy hasonlók legyünk hozzá, levetve a földi ember képét és felöltve a mennyei emberét: ahogy ő szeretett minket, mi is úgy szeressük őt. Hiszen ebben példát adott nekünk, hogy kövessük őt (vö. 1 Pét 2, 21).

Ezért mondja: Tégy a szívedre pecsétnek (Én 8, 6). Mintha ezt mondaná: „Szeress engem, ahogyan én szeretlek téged. Legyek a lelkedben, emlékezetedben, vágyaidban, sóhajtásaidban, gyötrődésedben és sírásodban. Ember, emlékezz arra, hogy milyenné tettelek, mennyire kiemeltelek a többi teremtmények közül, milyen méltósággal ajándékoztalak meg, mekkora dicsőséggel és tisztelettel koronáztalak meg, milyen kevéssel tettelek kisebbé az angyaloknál, mennyire a lábad alá vetettem mindent. Ne feledd, hogy ennyi mindent tettem érted, de azt se, hogy még mennyi kegyetlenséget és méltánytalanságot is elviseltem érted. Ebből aztán te ítéld meg, hogy nem vagy-e méltánytalan velem szemben, ha nem szeretsz engem. Hiszen ki szeret téged annyira, mint én? Ki teremtett téged, ha nem én? Ki váltott meg téged, ha nem én?”

Uram, vedd ki belőlem a kőszívet, az én megdermedt, körülmetéletlen szívemet; adj nekem új szívet, érző szívet és tiszta szívet! Te, aki megtisztítod az ember szívét és szereted a tiszta szívet, vedd birtokodba szívemet és te lakozz benne, legyen a tiéd és töltsd azt be te, aki több vagy, mint legmerészebb álmaim, és közelebb vagy hozzám, mint legbensőbb énem! Te, aki a szépség mintája és a szentség pecsétje vagy, formáld szívemet képmásoddá; szenteld meg szívemet irgalmaddal, szívem Istene és örökrésze mindig az Isten (Zsolt 72, 26). Ámen.

VÁLASZOS ÉNEK

Én 8, 6-7; Jn 15, 13

Mint a halál, olyan erős a szerelem. Nyila tüzes nyíl, az Úrnak lángja; {*} Tengernyi víz sem olthatja el a szerelmet.

Senki sem szeret jobban, mint az, aki életét adja barátaiért {*} Tengernyi víz sem olthatja el a szerelmet.

PÉNTEK

Ozeás próféta könyvéből

2, 4. 6-24

Az Úr megtisztítja, aztán visszafogadja jegyesét

Ezt mondja az Úr: „Szálljatok perbe anyátokkal, szálljatok perbe, mert többé nem feleségem, és én sem vagyok többé a férje. Távolítsa el arcáról hűtlenségét.

Ezért, lám, eltorlaszolom tövissel az útját; falat emelek elé, hogy ne találja ösvényeit. Keresi majd szeretőit, de nem leli őket, hiába kutatja, nem találja meg soha. Akkor így szól: »Elmegyek, visszatérek előző férjemhez, mert jobb volt nekem régen, mint most.« Nem ismerte el, hogy én adtam neki a gabonát, a bort, az olajat, én adtam neki az ezüstöt és az aranyat, amelyből a Baalokat csinálta.

Ezért visszaveszem tőle gabonámat, ha eljön az ideje, s boromat is a maga idejében; megvonom tőle gyapjúmat és lenemet, amellyel meztelenségét takargatja. Majd feltárom szégyenét szeretői előtt, és senki sem szabadítja ki kezemből. Örömünnepeit megszüntetem, újholdját, szombatját és minden ünnepét. Letarolom szőlejét és fügefáit, amelyekről azt mondta: »Ez a bérem, amelyet szeretőimtől kaptam.« Vadonná változtatom, a mezei vadak táplálékává. Megtorlom rajta a Baalok napjait, amikor illatáldozatot mutatott be nekik; nyakékkel és függővel díszítette magát, úgy ment szeretői után, rólam pedig megfeledkezett! – mondja az Úr.

Ezért majd magamhoz édesgetem, kiviszem a pusztába, s szívére beszélek. Visszaadom neki szőlőskertjeit, Ákor völgyét, mint reménye csillagát, hogy úgy válaszoljon, mint ifjúsága napjaiban, mint akkor, amikor feljött Egyiptom földjéről.

Azon a napon – mondja az Úr – így szólít majd engem: »Férjem!« és nem mondja nekem: »Baalom!« Nem hagyom, hogy a Baalok nevét ajkára vegye, ne is emlékezzek többé a nevükre. Azon a napon a kedvéért szövetséget kötök a mező vadjával, a magasban szárnyaló és a földön csúszó állatokkal; eltüntetem az országból az íjat, a kardot, a háborút, és zavartalan nyugalmat biztosítok nekik.

Eljegyezlek magamnak örökre, eljegyezlek igazsággal, törvénnyel, jósággal és szeretettel. Eljegyezlek hűséggel, hogy megismerd az Urat.

Azon a napon válaszolok – mondja az Úr_–, válaszolni fogok az égnek, és az válaszol a földnek, a föld is válaszol a gabonának, a bornak, az olajnak, azok pedig Jiszreelnek. Elültetem az országban, »Nincs irgalom«- nak meg irgalmazok, »Nem népem«-hez meg így szólok: »Népem vagy!« Ő meg azt mondja majd: »Én Istenem!«

VÁLASZOS ÉNEK

Jel 19, 7. 9; Oz 2, 20

Elérkezett a Bárány menyegzőjének napja, már fel is készült menyasszonya: {*} Boldogok, akik hivatalosak a Bárány menyegzői lakomájára!

Eljegyezlek hűséggel, hogy megismerd az Urat. {*} Boldogok, akik hivatalosak a Bárány menyegzői lakomájára!

Keresztes Szent János áldozópapnak a „Szellemi páros ének” című munkájából

(Red. A, str. 38)

Eljegyeztelek téged magamnak mindörökre

Az Istennel egyesült és hozzá hasonult lélek Istenben a fölséges Isten felé lehel valamilyen lehelést, az istenihez hasonlót, amelyet Isten a lélekben lakozván önmagában lehel, mint a Lélek lehelésének a mintáját. Amennyire én értem, ez az, amit Szent Pál e szavakkal akart mondani: Mivel az Isten fiai vagytok, a Fia Lelkét árasztotta szívetekbe az Isten, aki őt így szólítja: Abba, Atya! (Gal 4, 6) A tökéletes emberekben ez megvalósul.

De nincs is semmi okunk kételkedni abban, hogy a lélek képes ily magasra jutni. Mert ha Isten jósága egyesíti őt a Szentháromsággal, akkor a lélek Istenhez hasonul. Mi van abban hihetetlen, hogy értelmével, megismerésével és szeretetével az ember is úgy működjék – vagyis jobban mondva, a Szentháromsággal együttműködjék_–, mint maga a Szentháromság? Ezt azonban Istenben részesülve cselekszi, azaz maga Isten végzi benne ezt a működést.

Hogy pedig ez mi módon történik, arról az emberi értelem és bölcsesség mást nem mondhat, csak bemutatja: az Isten Fia maga szerezte meg és érdemelte ki nekünk ezt a magasztos méltóságot, hogy Isten gyermekei lehessünk (vö. Jn 1, 12). Ő maga ugyanis így imádkozott az Atyához: Atyám, azt akarom, hogy akiket nekem adtál, ott legyenek velem, ahol én vagyok (Jn 17, 24), vagyis más szóval, hogy a mibennünk való részesülés által ugyanazt cselekedjék, amit én cselekszem. Sőt többet is mond: De nemcsak értük könyörgök, hanem azokért is, akik szavukra hinni fognak bennem. Legyenek mindnyájan egy. Amint te, Atyám, bennem vagy s én tebenned, úgy legyenek ők is bennünk, hogy így elhiggye a világ, hogy te küldtél engem. Megosztottam velük a dicsőséget, amelyben részesítettél, hogy egy legyenek, amint mi egy vagyunk: én bennük, te bennem, hogy így ők is teljesen egy legyenek, s megtudja a világ, hogy te küldtél engem, és szereted őket, amint engem szerettél (Jn 17, 20-23).

Ez pedig úgy történik, hogy részesít minket is ugyanabban a szeretetben, amely őt a Fiúval köti össze, habár nem természet szerint – mint teszi a Fiúval_–, hanem a szeretetben való egyesülés és hozzáhasonulás révén. Magától értetődőleg a Fiú itt nem azt mondja az Atyának, hogy a szentek lényegileg és természetileg legyenek úgy egyek, mint az Atya és a Fiú, hanem azt kéri, hogy egyek legyenek a szeretetben való egyesülés által, amint a szeretetegységben egy az Atya és a Fiú. A lelkek tehát ugyanazokat a javakat, amelyek az Atyában és a Fiúban a természet alapján vannak meg, részesedés folytán birtokolják, és így részesedés szerint valóban isteniek, hasonlók Istenhez, és részesednek Istenből.

Ezért mondja Szent Péter: Töltsön el benneteket kegyelemmel és békével Istennek és Urunknak, Jézusnak az ismerete! Isteni ereje az Isten szerinti jámbor élethez mindent megadott nekünk: megismertük azt, aki saját dicsőségével és erejével meghívott minket. Értékes és nagy ígéreteket kaptunk, hogy általuk részeseivé legyetek az isteni természetnek (2 Pét 1, 2-4). Így jön létre, hogy a lélek a Szentháromság működésében részesedik az említett benső egyesülés révén. Ez ugyan tökéletesen csak az eljövendő másvilágon fog megvalósulni, azonban már ebben az életben is nagymértékben érezhető, és már előre lehet azt élvezni.

Ó lelkek, akik ilyen fenséges nagy dicsőségre vagytok teremtve, mit csináltok? Mire törekszetek? Ó mekkora szerencsétlenség, hogy Ádám fiai vaksággal vannak megverve: akkora fény ragyogására is vakok, és ilyen hangos szózatokra is süketek!

VÁLASZOS ÉNEK

1 Jn 3, 1. 2

Nézzétek, mekkora szeretettel van irántunk az Atya: {*} Az Isten gyermekeinek hívnak minket, és azok is vagyunk.

Tudjuk, hogy ha megjelenik, hozzá leszünk hasonlók, mert látni fogjuk, amint van. {*} Az Isten gyermekeinek hívnak minket, és azok is vagyunk.

SZOMBAT

Ozeás próféta könyvéből

6, 1 – 7, 2

A színleges megtérés hiábavalósága

Ezt mondja az Úr: „Nyomorúságukban hamar hozzám sietnek: »Jöjjetek, térjünk vissza az Úrhoz, mert ő szaggatott szét, de ő is gyógyít meg minket, ő sebesített meg, de ő is kötöz be bennünket. Életre támaszt minket két nap múlva és feltámaszt a harmadik napon, hogy élhessünk az ő színe előtt. Ismerjük meg őt, törekedjünk megismerni az Urat. Eljötte oly biztos, mint a hajnalhasadás, eljön hozzánk, mint a zápor, mint a földre hulló tavaszi eső.«

Mit tegyek veled, Efraim? Mit tegyek veled, Júda? Ragaszkodástok olyan csak, mint a reggeli felhő, mint a fölszálló harmat. Ezért ostoroztam őket a próféták által, ezért öltem őket ajkam igéivel. – Ítéleteid úgy ragyognak, mint a kelő nap. – Mert irgalmasságot akarok és nem áldozatot, istenismeretet inkább, mint égőáldozatokat.

Adamnál mégis megszegték szövetségemet, megbántottak ott engem. Gileád a gonosztevők városa, vértől áztatott föld. Mint csapatosan leselkedő rablók, olyan a papok társasága, mint rablógyilkosok a szichemi úton, valóban gonosz tetteket visznek végbe. Rettenetes, amit Bételben láttam: Efraim ott paráználkodik, Izrael beszennyezi magát. Júda, rád is aratás vár, amikor helyreállítom népemet!

Amikor Izraelt gyógyítani akartam, előtűnt Efraim vétke és Szamaria gonoszsága: hazugsággal vétkeznek, betör a fosztogató, kinn meg rablók járnak. Mégsem mondják szívükben, hogy minden gonoszságukra emlékezem; tetteik körbezárják őket, ott vannak színem előtt.”

VÁLASZOS ÉNEK

Mt 9, 13; Oz 6, 6. 4

Menjetek és tanuljátok meg, mit jelent: {*} Irgalmasságot akarok és nem áldozatot; istenismeretet inkább, mint égőáldozatokat.

Ragaszkodástok olyan csak, mint a reggeli felhő, mint a fölszálló harmat. {*} Irgalmasságot akarok és nem áldozatot; istenismeretet inkább, mint égőáldozatokat.

Szent Iréneusz püspök és vértanú „Az eretnekségek ellen” című értekezéséből

(Lib. 4, 17, 4-6: SCh 100, 590-594)

Irgalmasságot akarok és nem áldozatot

Nem ételáldozatot és égőáldozatot kért Isten az emberektől üdvösségük elnyerésére, hanem hitet, engedelmességet és igazságosságot. Ozeás próféta által így tanítja, hogy mi az ő akarata: Nem az áldozat kell nekem, hanem az irgalmasság; nem az égőáldozat, hanem Isten ismerete (Oz 6, 6). Urunk is hasonlóan figyelmezteti hallgatóit: Ha tudnátok, mit jelent: Irgalmasságot akarok, nem pedig áldozatot, nem ítélnétek el az ártatlanokat (Mt 12, 7). Ezzel tanúságot tesz a próféták mellett, hogy ők az igazságot hirdették, hallgatóit viszont bűnük miatt oktalansággal vádolja.

Tanítványainak meghagyta, hogy a teremtett dolgok zsengéit áldozzák Istennek, nem azért, mintha ő rászorulna, hanem hogy ők ne legyenek terméketlenek és hálátlanok. Jézus ezért a teremtett dolgok közül származó kenyeret fogta, hálát adott, és így szólt: Ez az én testem. Ugyanígy a kehely borát, amely hozzánk hasonlóan teremtmény, saját vérének vallotta, így tanított az Újszövetség új áldozatára. Ezt vette át az Egyház az apostoloktól, és az egész világon ezt mutatja be Istennek, aki eledelt készít nekünk, tudniillik újszövetségi ajándékainak a zsengéjét, amelyről Malakiás, a tizenkét próféta egyike így jövendölt: Nem találom kedvemet bennetek – mondja a mindenható Úr_–, nem fogadom szívesen kezetekből az ételáldozatot. De napkeltétől napnyugtáig megdicsőül az én nevem a népek között. Jó illatú áldozatot mutatnak be mindenütt, tiszta ételáldozatot a nevemnek. Mert nagy az én nevem a népek között – mondja a mindenható Úr (Mal 1, 10-11). Ezzel világosan jelezte, hogy előbb majd megszűnik a választott nép áldozata, s azután majd minden helyen bemutatnak neki ételáldozatot, és ez tiszta áldozat lesz, nevét pedig majd magasztalják a nemzetek is.

Mi más lenne ez a név, amelyet a nemzetek magasztalnak, mint a mi Urunk neve, aki megdicsőíti az Atyát és megdicsőíti az embert is? Mivel ez a név az Atya Fiáé, a Fiú pedig az Atya által lett emberré, ezért mondhatja a Fiú nevét az Atya is magáénak. Amint az a király, aki megfesti fia képét, joggal vallhatja azt a képet kétszeresen a magáénak: egyrészt mert az ő fiáé, másrészt mert maga festette, így Jézus Krisztus nevét is, amelyet az Egyház az egész világon magasztal, az Atya magáénak vallja: egyrészt mert az ő Fiáé, másrészt pedig, mert a Jézus nevét is ő maga adta az emberek üdvösségére.

Mivel tehát a Fiú neve az Atyáé, és az Egyház Jézus Krisztus által mutatja be áldozatát a mindenható Istennek, ezért kétszeresen igaz: Jó illatú áldozatot mutatnak be mindenütt, tiszta ételáldozatot a nevemnek (Mal 1, 10-11). János pedig a Jelenések könyvében a szentek imádságát (vö. Jel 8, 3. 4) nevezi jó illatú áldozatnak.

VÁLASZOS ÉNEK

Vö. Lk 22, 19. 20; Péld 9, 5

Ez az én testem, amely értetek adatik; ez az Újszövetség vére, mely értetek kiontatik, mondja az Úr; {*} Valahányszor veszitek, ezt cselekedjétek az én emlékezetemre.

Jöjjetek, egyétek az én étkemet és igyátok a bort, amelyet nektek kevertem. {*} Valahányszor veszitek, ezt cselekedjétek az én emlékezetemre.