O_UČITELÍCH CÍRKVE

Ze společných textů o_duchovních pastýřích mimo:

Věčné slunce, jež zaléváš

svým světlem všechno stvoření,

tys myslí nadpozemská zář,

zpěv našich srdcí tobě zní.

Tvůj Svatý Duch vždy v_péči má

ty živé lampy planoucí,

jejichž zář světu odkrývá

ke spáse stezky vedoucí.

Co plyne z_nebeských tvých slov

a srdcím z_přirozenosti,

to všechno zaskvělo se znov

v_tvých služebnících milosti.

Vavřínů jejich účasten

i_pro jas svého učení

skví se dnes blažený muž ten,

i_od nás vděčně chválený.

Dej kvůli němu, prosíme,

ať bezpečně vždy, Bože, jdem

po cestě pravdy jediné,

až k_tobě jednou dospějem.

To uděl, Otče přesvatý,

se Synem stejné podstaty,

jenž s_Duchem, který těší nás,

nad světem vládneš v_každý čas. Amen.

PRVNÍ VEČERNÍ CHVÁLY

HYMNUS z_druhých večerních chval.

KRÁTKÉ ČTENÍ

{r}Jak 3,17-18{/r}

Moudrost shora je především čistá, dále pokojná, shovívavá, poddajná, plná milosrdenství a dobrých skutků, ne obojetná ani pokrytecká. Ti, kdo usilují o_pokoj, rozsévají v_pokoji semeno, jehož plodem je spravedlnost.

KRÁTKÉ RESPONSORIUM

Ústa řádného, {*} mluví vždy moudře. Ústa řádného.

Zbožní a pokorní srdcem, chvalte Boha. {*} Velebte Pána. Sláva Otci. Ústa řádného.

O_Velikonocích:

Ústa řádného, mluví vždy moudře. {*} Aleluja, aleluja. Kněží Páně.

Zbožní a pokorní srdcem, chvalte Boha. {*} Aleluja, aleluja. Sláva Otci. Ústa řádného.

Ant. ke kantiku Panny Marie: Kdo se bude Božími přikázáními řídit a jim učit, bude v_nebeském království veliký, aleluja.

MODLITBA

Pokud není vlastní, říká se tato:

Bože, tys dal svatému N. schopnost chápat hloubku tvé pravdy; na jeho přímluvu dej i_nám, abychom se tvé pravdy věrně drželi a také podle ní žili. Prosíme o_to

POZVÁNÍ K_MODLITBĚ

Ant. Pojďte, klaňme se Pánu, prameni moudrosti, aleluja.

MODLITBA SE ČTENÍM

Z_prvního listu svatého apoštola Pavla Korinťanům

{r:1 Kor}2,1-16{/r}

Moudrost, které učíme, je od Boha, plná tajemství

{v}1{/v}Bratři, když jsem k_vám přišel hlásat svědectví o_Bohu, nepřišel jsem s_nějakou zvláštní výřečností nebo moudrostí. {v}2{/v}Rozhodl jsem se totiž, že u vás nechci znát nic jiného než Ježíše Krista, a to ukřižovaného. {v}3{/v}Vystupoval jsem u vás se skleslou náladou, se strachem a obavami. {v}4{/v}A moje mluvení a kázání nezáleželo v_přemlouvavých slovech moudrosti, ale v_projevování Ducha a moci. {v}5{/v}To proto, aby se vaše víra zakládala na moci Boží, a ne na moudrosti lidské.

{v}6{/v}Učíme moudrosti, ale jen ty nejpokročilejší. To však není moudrost tohoto světa ani moudrost těch, kdo tento svět ovládají. Jejich moc je už zlomena. {v}7{/v}Moudrost, které učíme, je od Boha, plná tajemství a skrytá. Bůh ji už před lety předurčil k_naší slávě. {v}8{/v}Nikdo z_těch, kdo vládnou tímto světem, neměl o_ní tušení. Protože kdyby o_ní něco věděli, nikdy by Pána slávy neukřižovali. {v}6{/v}Ale – jak stojí v_Písmu – my zvěstujeme to, „co oko nevidělo, co ucho neslyšelo, a nač člověk nikdy ani nepomyslil, co všechno Bůh připravil těm, kdo ho milují.“

{v}10{/v}Nám to Bůh zjevil skrze svého Ducha. Duch totiž zkoumá všecko, i_hlubiny Boží. {v}11{/v}Kdo z_lidí zná lidské nitro? Jen lidský duch, který je v_člověku. Tak ani Boží nitro nezná nikdo, jen Duch Boží. {v}12{/v}My jsme však nepřijali ducha světa, ale Ducha, který vychází z_Boha. Tak můžeme poznat, co všechno nám Bůh dal darem. {v}13{/v}O tom také mluvíme – ne ovšem slovy, kterým učí lidská moudrost, ale tak, jak tomu učí Duch, takže nauku pocházející od Ducha také vyjadřujeme řečí od něho vnuknutou.

{v}14{/v}Ovšem člověk se schopnostmi pouze přirozenými nepřijímá ty pravdy, které pocházejí od Božího Ducha. Zdají se mu hloupé a nemůže je pochopit, protože ty věci se dají posoudit jen s_pomocí Ducha. {v}15{/v}Ale člověk produchovnělý může vynést úsudek o_všem, sám však nepodléhá úsudku nikoho. {v}16{/v}Neboť kdo poznal myšlenky Páně tak, že by ho mohl poučovat? Avšak naše myšlenky jsou myšlenky Kristovy.

RESPONSORIUM

1 Kor 1, 21. 23. 25

Bůh uznal za dobré, že ty, kdo věří, zachrání „pošetilým“ kázáním. {*} My kážeme Krista ukřižovaného, aleluja.

Neboť „pošetilá“ Boží věc je moudřejší než lidé a „slabá“ Boží věc je silnější než lidé. {*} My kážeme Krista ukřižovaného, aleluja.

Z_Knihy Moudrosti

{r:Mdr}7,7-16.22-30{/r}

Moudrost je Boží dar

Modlil jsem se, {v}7{/v}a byl mi dán rozum,

prosil jsem, a ducha moudrosti v_úděl jsem přijal.

{v}8{/v}Jí jsem dal přednost před žezly a trůny

a bohatství ve srovnání s_ní jsem pokládal za nic.

{v}9{/v}Nesrovnával jsem s_ní neocenitelný drahý kámen,

protože všechno zlato je vzhledem k_ní jen troška písku

a za bláto lze počítat vedle ní stříbro.

{v}10{/v}Miloval jsem ji nad zdraví a krásu,

chtěl jsem ji mít raději než denní světlo,

poněvadž nehasne její záře.

{v}11{/v}Spolu s_ní se mi dostalo všeho dobra

a skrze ni nespočetného bohatství.

{v}12{/v}Radoval jsem se ze všech věcí,

protože moudrost jim vládne,

ale nevěděl jsem, že je jim matkou.

{v}13{/v}Naučil jsem se jí nezištně, bez závisti se o_ni dělím,

nechci ukrývat její bohatství,

{v}14{/v}vždyť ona je pro lidi nevyčerpatelný poklad.

Ti, kdo ji získají, uzavírají přátelství s_Bohem,

poněvadž jsou mu doporučení dary,

které zjednává kázeň.

{v}15{/v}Kéž mi dá Bůh mluvit, jak bych si přál,

myslit podle toho, co mi bylo dáno,

poněvadž on sám je vůdce moudrosti,

ten, kdo řídí moudré.

{v}16{/v}Neboť v_jeho ruce jsme my i_naše slova,

všechna rozvaha a dovednost v_díle.

{v}22{/v}V_moudrosti je duch myslící, svatý,

jedinečný, a přece mnohotvárný, jemný,

hbitý, pronikající, neposkvrněný,

jasný, nepodléhající utrpení, milující dobro, bystrý,

{v}23{/v}nezkrotitelný, blahodárný, nakloněný lidem,

stálý, neklamný, bezstarostný,

všemohoucí, nade vším bdící,

pronikající všechny duchy

myslící, čisté a nejjemnější.

{v}24{/v}Neboť moudrost je pohyblivější než každý pohyb,

svou čistotou všechno proniká a prostupuje.

{v}25{/v}Ona je výdech Boží moci,

čirý výron slávy Všemohoucího,

protože nic poskvrněného se do ní nedostane,

{v}26{/v}neboť je odlesk věčného světla,

neposkvrněné zrcadlo Boží činnosti

a obraz jeho dobroty.

{v}27{/v}Ačkoli je jedna, všechno může,

i_když v_sobě zůstává, všechno obnovuje,

v_průběhu věků vchází do svatých duší

a tvoří z_nich Boží přátele a proroky.

{v}28{/v}Nic není Bohu tak drahé jako ten,

kdo přebývá s_moudrostí.

{v}29{/v}Ona je totiž krásnější nad slunce

a nad všechna seskupení hvězd,

srovnána se světlem vítězí nad ním,

{v}30{/v}neboť po světle následuje noc,

ale zlo nic nezmůže proti moudrosti.

RESPONSORIUM

{r}Mdr 7,7-8{/r}; {r}Jak 1,5{/r}

Modlil jsem se, a byl mi dán rozum, {*} Prosil jsem, a dostal jsem v_úděl ducha moudrosti; jí jsem dal přednost před žezly a trůny.

Když je někdo z_vás pozadu v_moudrosti, ať prosí Boha a bude mu dána, protože Bůh všem dává štědře a bez vyčítání. {*} Prosil jsem a dostal jsem v_úděl ducha moudrosti; jí jsem dal přednost před žezly a trůny.

Z_Knihy Sirachovcovy

{r:Sir}39,1-14{/r} (řec. 1-10)

Moudrý znalec Písma

{v}39,1{/v}Kdo se věnuje přemýšlení o_zákoně Nejvyššího,

vyhledává moudrost všech předků

a zabývá se proroctvími.

{v}2{/v}V_paměti chová vyprávění slavných mužů,

vniká do obratů moudrých rčení,

{v}3{/v}bádá v_skrytém smyslu průpovědí,

zabývá se tajemstvími podobenství.

{v}4{/v}Zdržuje se u velmožů,

před vládci se objevuje,

cestuje krajinami cizích kmenů,

neboť zkoumá dobro i_zlo mezi lidmi.

{v}5{/v}Od rána se celým svým srdcem

obrací k_Pánu, svému stvořiteli,

k_Nejvyššímu zdvihá svoji duši,

v_modlitbě otvírá svá ústa

a prosí za své hříchy.

{v}6{/v}Chce-li to Pán, Svrchovaný,

naplní ho duchem poznání,

on pak jako déšť vylévá svá moudrá slova

a v_modlitbě chválí Pána.

{v}7{/v}Sám pak správně řídí svou vůli i_rozum

a rozjímá o_tajemstvích Páně.

{v}8{/v}Ukazuje, jak vzdělává jeho poučení,

honosí se Zákonem, který Pán dal jako smlouvu.

{v}9{/v}Mnozí budou chválit jeho moudrost,

která až navěky nezanikne.

Neztratí se památka na něj

a jeho jméno bude žít po všechny věky.

{v}10{/v}O jeho moudrosti vyprávějí národy

a shromáždění hlásá jeho chválu.

RESPONSORIUM

Srov. {r}Sir 15,5.3.6{/r}

Uprostřed shromáždění otevřel mu Pán ústa, {*} naplnil ho duchem moudrosti a rozumu.

Dal mu zakusit radost a oblékl mu roucho slávy, {*} naplnil ho duchem moudrosti a rozumu.

Ze spisu „Zrcadlo víry“ od Viléma, opata kláštera svatého Theodorika (Saint-Thierry)

(PL 180,384)

Porozumění víře je nutno hledat v_Duchu svatém

Nuže, věřící člověče, když v_tom, več věříš, začnou na tvou nejistou přirozenost doléhat poněkud hlubší tajemství, vzchop se a řekni si: Kterak se to děje?{fnr}1{/fnr} Nesnaž se přitom přijít vědci na kloub, ale s_láskou jdi za ní.

Ve tvém tázání ať je modlitba a láska, ať je v_něm zbožnost a pokorná touha: abys nezkoumal ve výšinách Boží velebnost, ale abys ve spásných činech Božích hledal štěstí našeho spasení. Podivuhodný rádce{fnr}2{/fnr} ti pak dá odpověď: Až přijde Přímluvce, kterého vám pošlu od Otce, ten vás naučí všemu a uvede vás do celé pravdy.{fnr}3{/fnr} Nikdo totiž neví, co je člověku vlastní, než jeho duch, který je v_něm. A právě tak nepoznal nikdo, co je vlastní Bohu, než Boží Duch.{fnr}4{/fnr}

Nemeškej tedy a hleď si zajistit společenství svatého Ducha. Když je totiž vzýván, je s_námi, a kdyby s_námi nebyl, ani bychom ho nevzývali. A když na naše volání přichází, přichází s_hojností Božího požehnání. Je jako proud řeky, oblažující Boží město.{fnr}5{/fnr}

A když přijde a shledá, že jsi pokorný a mírný a že s_bázní nasloucháš Božímu slovu, spočine na tobě; a právě tobě zjeví to, co mudrcům a chytrákům tohoto světa odnímá;{fnr}6{/fnr} takže ti začne být jasné, co mohla Moudrost zjevit učedníkům už na zemi, ale co oni nemohli snést, dokud nepřišel Duch pravdy, aby je do celé pravdy uvedl.{fnr}7{/fnr}

Marně bychom čekali, že z_úst nějakého člověka pochytíme nebo se naučíme to, co nebylo možno pochytit nebo se naučit ani ze slov samotné Pravdy. Vždyť sama Pravda říká: Bůh je duch.{fnr}8{/fnr}

A jako se ti, kdo se Bohu klanějí, mají klanět v_duchu a v_pravdě,{fnr}9{/fnr} tak těm, kdo touží dovědět se o_Bohu nebo ho poznat, je užitečné, když budou hledat porozumění víře a smysl ryzí a holé Boží pravdy jen v_Duchu svatém.

V_temnostech a nevědomosti tohoto života je svatý Duch zajisté zářivým světlem pro všechny chudé v_duchu, je láskou, která přitahuje, líbezností, která uchvacuje; jenom v_něm má člověk přístup k_Bohu; on je láskou všech milujících, on je oddaností a zbožností všech věřících.

To on věřícím odhaluje Boží spravedlnost, která je z_víry a vede k_víře.{fnr}10{/fnr} Protože dává milost za milostí,{fnr}11{/fnr} dává za víru ze slyšení víru osvícenou.

{fn:1}Srov. {r}Lk 1,34{/r}.{/fn} {fn:2}Srov. {r}Iz 9,6{/r}.{/fn} {fn:3}{r}Jan 15,26{/r}; {r:Jan}14,26{/r}; {r:Jan}16,13{/r}.{/fn} {fn:4}Srov. {r}1 Kor 2,11{/r}.{/fn} {fn:5}Srov. {r}Žl 45 (46),5{/r}.{/fn} {fn:6}Srov. {r}Mt 11,25{/r}.{/fn} {fn:7}Srov. {r}Jan 16,12-13{/r}.{/fn} {fn:8}{r}Jan 4,24{/r}.{/fn} {fn:9}Srov. tamtéž.{/fn} {fn:10}{r}Řím 1,17{/r}.{/fn} {fn:11}Srov. {r}Jan 1,16{/r}.{/fn}

RESPONSORIUM

{r}Mt 13,52{/r}; {r}Př 14,33{/r}

Každý učitel Zákona, který se stal učedníkem nebeského království, {*} je jako hospodář, který ze své bohaté zásoby vynáší věci nové i_staré, aleluja.

Moudrost přebývá v_srdci rozumného. {*} Je jako hospodář, který ze své bohaté zásoby vynáší věci nové i_staré, aleluja.

Nebo:

Z_věroučné konstituce Druhého vatikánskeho koncilu o_Božím zjevení

(Dei verbum, nn. 7-8)

Předávání Božího zjevení

Kristus Pán, v_němž se dovršuje celé zjevení nejvyššího Boha,{fnr}1{/fnr} dal apoštolům příkaz: evangelium, které bylo už dříve zaslíbeno skrze proroky a které on sám naplnil a vlastními ústy veřejně vyhlásil, měli kázat všem lidem jako pramen veškeré spasitelné pravdy i_celého mravního řádu, a tak jim předávat Boží dary.

To skutečně věrně splnili jednak apoštolové, kteří ústním kázáním, příkladem i_ustanoveními předali to, co přijali z_Kristových úst i_ze styku s_ním a z_jeho činů, i_to, čemu se naučili z_vnuknutí Ducha svatého, jednak ti apoštolové a apoštolští učedníci, kteří rovněž z_vnuknutí Ducha svatého zaznamenali poselství spásy písemně.

Aby se však evangelium uchovávalo v_církvi stále neporušené a živé, zůstavili apoštolové své nástupce, biskupy, a těm svěřili svůj vlastní apoštolský úřad. V_tom, co bylo od apoštolů předáno, je zahrnuto opravdu všecko, co pomáhá Božímu lidu vést svatý život a prohlubovat víru; po všechny časy tak církev udržuje svým učením, životem a bohoslužbou všechno, čím sama je, i_všechno, več věří, a předává to všem pokolením.

Tato apoštoly započatá tradice s_pomocí Ducha svatého v_církvi pokračuje: roste totiž porozumění předaným věcem a slovům, a to jak dík rozjímání a studiu věřících, kteří je uchovávají ve svém srdci,{fnr}2{/fnr} tak dík hlubšímu poznání duchovních skutečností z_vlastní zkušenosti i_dík hlásání těch, kteří s_posloupností biskupského úřadu přijali bezpečné charisma pravdy. Církev totiž během věků neustále směřuje k_plnosti Boží pravdy, až se na ní jednou Boží slova naplní.

Výroky svatých otců dosvědčují oživující přítomnost této tradice, jejíž bohatství se přelévá do činnosti a života věřící a modlící se církve.

Z_této tradice se v_církvi uvádí ve známost úplný kánon posvátných knih a samo Písmo svaté se v_ní chápe pronikavěji a nabývá vždy nové aktuálnosti. Takže Bůh, který promluvil za onoho času, hovoří se Snoubenkou svého milovaného Syna bez přestání a svatý Duch, skrze něhož živý hlas evangelia zaznívá v_církvi a skrze ni ve světě, uvádí věřící do veškeré pravdy a působí, aby v_nich Kristovo slovo přebývalo v_celém svém bohatství.{fnr}3{/fnr}

{fn:1}Srov. {r}2 Kor 1,20{/r}; {r:2 Kor}3,16 – 4,6{/r}.{/fn} {fn:2}Srov. {r}Lk 2,19.51{/r}.{/fn} {fn:3}Srov. {r}Kol 3,16{/r}.{/fn}

RESPONSORIUM

{r}1 Petr 1,25{/r}; {r}Lk 1,2{/r}

Slovo Páně trvá navěky. {*} Totiž slovo evangelia, které vám bylo zvěstováno, aleluja.

Jak nám je odevzdali tí, kdo byli od počátku očitými svědky a služebníky slova. {*} Totiž slovo evangelia, které vám bylo zvěstováno, aleluja.

RANNÍ CHVÁLY

HYMNUS

Věčný a vzácný Učiteli, Kriste,

jenž jsi nám zjevil zákon spásy jisté,

právem se říká, že jen jediný ty

máš slova žití.

Pastýři světa, prosíme teď vroucně,

slovům své Choti dej dost síly mocné,

ať pomáhají dospět k_tvému světlu

celému světu.

Ty posíláš nám služebníky vzácné,

zářící světu jako hvězdy jasné,

by jejich moudrost otvírala nám vždy

zdroj věčné pravdy.

Proto tě, Mistře, chválí vděčný sbor náš,

neboť nám slovy Učitelů skýtáš

úžasné dary, v_kterých ještě více

tvá záře skví se.

Ať dbá tvůj svatý, zvlášť dnes ctěný námi,

bys vedl svůj lid k_spáse pěšinami

plnými světla, až ti v_záři skvoucí

vzdá díky vroucí. Amen.

KRÁTKÉ ČTENÍ

{r}Mdr 7,13-14{/r}

Naučil jsem se moudrosti nezištně, bez závisti se o_ni dělím, nechci ukrývat její bohatství, vždyť ona je pro lidi nevyčerpatelný poklad. Ti, kdo ji získají, uzavírají přátelství s_Bohem, poněvadž jsou mu doporučeni dary, které zjednává kázeň.

KRÁTKÉ RESPONSORIUM

O_moudrosti svatých {*} vyprávějí národy.

O_moudrosti svatých {*} vyprávějí národy.

Shromáždění zvěstuje jejich chválu. {*}

Vyprávějí národy.

Sláva Otci i_Synu i_Duchu svatému.

O_moudrosti svatých {*} vyprávějí národy.

O_Velikonocích:

O_moudrosti svatých vyprávějí národy. {*} Aleluja, aleluja.

O_moudrosti svatých vyprávějí národy. {*} Aleluja, aleluja.

Shromáždění zvěstuje jejich chválu. {*}

Aleluja, aleluja.

Sláva Otci i_Synu i_Duchu svatému.

O_moudrosti svatých vyprávějí národy. {*} Aleluja, aleluja.

Ant. k_Zachariášovu kantiku:Moudří se budou skvít jako zář oblohy a ti, kteří mnohé přivedli ke spravedlnosti, budou zářit jako hvězdy na věčné věky, aleluja.

MODLITBA

Pokud není vlastní, říká se tato:

Bože, tys dal svatému N. schopnost chápat hloubku tvé pravdy; na jeho přímluvu dej i_nám, abychom se tvé pravdy věrně drželi a také podle ní žili. Prosíme o_to

DRUHÉ VEČERNÍ CHVÁLY

HYMNUS

Věčné slunce, jež zaléváš

svým světlem všechno stvoření,

tys myslí nadpozemská zář,

zpěv našich srdcí tobě zní.

Tvůj Svatý Duch vždy v_péči má

ty živé lampy planoucí,

jejichž zář světu odkrývá

ke spáse stezky vedoucí.

Co plyne z_nebeských tvých slov

a srdcím z_přirozenosti,

to všechno zaskvělo se znov

v_tvých služebnících milosti.

Vavřínů jejich účasten

i_pro jas svého učení

skví se dnes blažený muž ten,

i_od nás vděčně chválený.

Dej kvůli němu, prosíme,

ať bezpečně vždy, Bože, jdem

po cestě pravdy jediné,

až k_tobě jednou dospějem.

To uděl, Otče přesvatý,

se Synem stejné podstaty,

jenž s_Duchem, který těší nás,

nad světem vládneš v_každý čas. Amen.

KRÁTKÉ ČTENÍ

{r}Jak 3,17-18{/r}

Moudrost shora je především čistá, dále pokojná, shovívavá, poddajná, plná milosrdenství a dobrých skutků, ne obojetná ani pokrytecká. Ti, kdo usilují o_pokoj, rozsévají v_pokoji semeno, jehož plodem je spravedlnost.

KRÁTKÉ RESPONSORIUM

Uprostřed shromáždění {*} otevřel mu Pán ústa.

Uprostřed shromáždění {*} otevřel mu Pán ústa.

Pán ho naplnil duchem moudrosti a poznání. {*}

Otevřel mu Pán ústa.

Sláva Otci i_Synu i_Duchu svatému.

Uprostřed shromáždění {*} otevřel mu Pán ústa.

O_Velikonocích:

Uprostřed shromáždění otevřel mu Pán ústa. {*} Aleluja, aleluja.

Uprostřed shromáždění otevřel mu Pán ústa. {*} Aleluja, aleluja.

Pán ho naplnil duchem moudrosti a poznání. {*}

Aleluja, aleluja.

Sláva Otci i_Synu i_Duchu svatému.

Uprostřed shromáždění otevřel mu Pán ústa. {*} Aleluja, aleluja.

Ant. ke kantiku Panny Marie:Svatý N., učiteli víry a světlo církve, Tys čerpal moudrost z_Božího zákona; přimlouvej se za nás u_Božího Syna, aleluja.

MODLITBA

Pokud není vlastní, říká se tato:

Bože, tys dal svatému N. schopnost chápat hloubku tvé pravdy; na jeho přímluvu dej i_nám, abychom se tvé pravdy věrně drželi a také podle ní žili. Prosíme o_to