### USPOŘÁDÁNÍ DENNÍ MODLITBY CÍRKVE – Nešpory

Bože, pospěš mi na pomoc.

Slyš naše volání.

Sláva Otci, jako byla.

V_době postní se Aleluja vynechává.

HYMNUS

Následuje příslušný hymnus.
Pro neděle a všední dny v době adventní, vánoční, postní a velikonoční je na začátku vlastních textů příslušného úseku liturgické doby; v liturgickém mezidobí je na příslušném místě v žaltáři.
Pro slavnosti a svátky je vlastní nebo ze společných textů.
Pro památky svatých, pokud nemají tento hymnus vlastní, se může vzít buď ze společných textů, nebo z příslušného dne liturgické doby.
Hymnus určený pro nešpory se může nahradit hymnem z některé jiné části denní modlitby církve.

ŽALMY

Po hymnu následují žalmy nebo části žalmů a kantikum z Nového zákona se svými antifonami.
Neděle a všední dny mají žalmy i_antifony z příslušného dne v žaltáři. Antifony, pokud nejsou vlastní, berou se rovněž ze žaltáře.
Slavnosti a svátky mají žalmy, kantikum i_antifony vlastní nebo ze společných textů.
Památky svatých mají žalmy, kantikum i_antifony z příslušného dne v týdnu; někdy však mají žalmy nebo antifony vlastní.
Po žalmech se čte krátké nebo delší čtení z Písma svatého.

KRÁTKÉ ČTENÍ

Pro neděle a všední dny v době adventní, vánoční, postní a velikonoční je krátké čtení mezi vlastními texty pro liturgické doby; v liturgickém mezidobí je na příslušném místě v žaltáři.
Pro slavnosti a svátky je mezi vlastními nebo společnými texty.
Pro památky svatých, pokud nemají vlastní krátké čtení, se může vzít buď ze společných textů, nebo z příslušného dne liturgické doby.

DELŠÍ ČTENÍ

Místo krátkého čtení se může vybrat delší biblické čtení, hlavně při modlitbě s účastí lidu (srov. Všeobecké pokyny k denní modlitbě církve, č. 46) – buď z modlitby se čtením, nebo z těch, která se čtou ve mši, hlavně z textů, které se z různých důvodů nemohly uplatnit.
Při modlitbě s účastí lidu se může podle okolností připojit krátká promluva k vysvětlení toho, co bylo čteno.

ODPOVĚĎ NA BOŽÍ SLOVO

Po čtení nebo po promluvě se může vložit chvíle ticha.
Následuje responsoriální zpěv, jehož text je uveden vždy hned po krátkém čtení.
Může se nahradit i_jiným zpěvem stejné povahy, schváleným k tomuto účelu příslušnou biskupskou konferencí.

KANTIKUM PANNY MARIE

Potom se říká následující kantikum z evangelia s příslušnou antifonou.
Antifona ke kantiku Panny Marie je obvykle mezi vlastními texty. Pro všední dny liturgického mezidobí je uvedena na příslušném místě v žaltáři. O_slavnostech, svátcích a památkách svatých, pokud není vlastní, bere se ze společných textů; o_památkách svatých se může vzít též z příslušného dne liturgické doby.

Můj duch jásá v_Bohu

Lk 1, 46-55

{v}46{/v}Velebí{x}

má duše Hospodina

{v}47{/v}a můj duch jásá v_Bohu, mém spasiteli,{x}

{v}48{/v}neboť shlédl na svou nepatrnou služebnici.

Od této chvíle mě budou blahoslavit{x}

všechna pokolení,

{v}49{/v}že mi učinil veliké věci ten, který je mocný.{x}

Jeho jméno je svaté.

{v}50{/v}A jeho milosrdenství (trvá) od pokolení do pokolení{x}

k_těm, kdo se ho bojí.

{v}51{/v}Mocně zasáhl svým ramenem,{x}

rozptýlil ty, kdo v_srdci smýšlejí pyšně.

{v}52{/v}Mocné sesadil z_trůnu{x}

a ponížené povýšil,

{v}53{/v}hladové nasytil dobrými věcmi{x}

a bohaté propustil s_prázdnou.

{v}54{/v}Ujal se svého služebníka Izraele,{x}

pamatoval na své milosrdenství,

{v}55{/v}jak slíbil našim předkům,{x}

Abrahámovi a jeho potomkům navěky.

Opakuje se antifona.

PŘÍMLUVNÉ PROSBY

Po skončení tohoto kantika se konají prosby.
Pro neděle a všední dny v době adventní, vánoční, postní a velikonoční jsou mezi vlastními texty pro liturgické doby; v liturgickém mezidobí jsou na příslušném místě v žaltáři.
Pro slavnosti a svátky jsou mezi vlastními nebo společnými texty.
Pro památky svatých se tyto prosby mohou vzít buď ze společných textů, nebo z příslušného dne liturgické doby.
Každá prosba se skládá ze dvou částí, z nichž druhá se může říkat jako odpověď.
Prosby určené pro jednotlivé příležitosti se mohou v nešporách nahrazovat kratšími prosbami (Texty).
Na prosby navazuje modlitba Páně; při společné modlitbě jí může předcházet krátké vybídnutí (Texty) a modlí se ji všichni společně.

Otče náš.

ZÁVĚREČNÁ MODLITBA

Potom se hned říká příslušná závěrečná modlitba bez předcházející výzvy Modleme se. Pro všední dny liturgického mezidobí je uvedena na příslušném místě v žaltáři; v ostatních případech je vlastní nebo ze společných textů.
Končí delším zakončením:
Obrací-li se k Otci:

Skrze tvého Syna Ježíše Krista, našeho Pána, neboť on s tebou v jednotě Ducha svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Obrací-li se k Otci, ale ke konci je zmínka o_Synu:

Neboť on s tebou v jednotě Ducha svatého žije a kraluje po všechny věky věků.

Obrací-li se k Synu:

Neboť ty žiješ a kraluješ s Bohem Otcem v jednotě Ducha svatého po všechny věky věků.

A odpovídá se:

Amen.

ZAKONČENÍ

Předsedá-li společnému slavení kněz nebo jáhen, připojí závěrečný pozdrav a požehnání:

Pán s vámi.

I_s tebou.

Požehnej vás všemohoucí Bůh,

Otec i_Syn + i_Duch svatý.

Amen.

Může se použít též textů pro slavnostní požehnání nebo žehnacích modliteb z misálu.
Následuje-li propuštění lidu, říká se:

Jděte ve jménu Páně.

Bohu díky.

Není-li přítomen kněz nebo jáhen anebo modlí-li se někdo sám, končí se slovy:

Dej nám, Bože, své požehnání,
chraň nás všeho zlého
a doveď nás do věčného života.

Amen.

Text © Česká biskupská konference, 2018